129 



sträfvade att genomföra. För att eftertryckligare tvioga 



regeringen i Wien att hörsamma de anbud om en förlikning 

 lian jämlikt sina order 1 ) på omvägar tidigare rifctat 

 till den 2 ), beslöt han att för sin negociation vädja till ärke- 

 kanslerus medling. Johan Filip gick honom med stor bered- 

 villighet till mötes. I öfverensstämmelse med det villkor 

 kurfursten stält för Leopolds val hade han tidigare på hösten 

 inledt en fredsbemedling mellan Frankrike och Spanien 3 ). 

 Att aflägsna den fara, som hotade riksfreden frän öster. 

 var icke lika maktpåliggande för hans personliga säkerhet. 

 men i hans politiska system var det ett viktigt, om icke 

 nödvändigt supplement till freden mellan de krigförande 

 makterna i västra och sydvästra Europa. När Boyneburg 

 försäkrade, att Karl Gustafs sträfvan till fredlig- över- 

 enskommelse med Österrike gjorde hans herre „mera . . . 



l ) Of van II. 62. 



*) Sn. — K. M. 10. 24 okt.. B. — K. M. 7 nov.. diar. 21. 24 

 okt och flerstädes. 1657. [A. S.] Säve, 58. 



3 ) Pribram, Wahl, 36, Ments, I. 83, och där citerade källor. — 

 Bedan i början af okt., då Johan Filip för de kurfurstliga repre- 

 sentanterna i Frankfurt (icke blott de kölnska. trierska och bajer- 

 ska, såsom Pribram anför, utan äfven de brandenburgska) framhöll 

 nödvändigheten, af att kurkollegiet skulle försöka bilägga den 

 spansk-franska konflikten, har han uttalat, att om äfven den svensk- 

 polska frågan där skulle tagas under debatt, sa skulle han ,.;m 

 ihren ort nichts envinden lassen". Canstein, Portmann och .lena 

 — kurfursten 2 okt. 1657. [A. B.] Det vore, förklarade mainzarna för 

 Biörenklou senare, „constans et firmum Electoris Propositum. at 

 inthet skrijda till ipsam Electionem, för än Imperium iihr: 1) pa 

 tlieu Palniske sijdan försäkrat, och 2) på then Französke sa wijda, 

 at Austria Uermanica inthet får secundera Hispanos. uthan at 

 thenne Electio blifwer Begi katholico inutilis". B. — K M. In 

 jan. 1658. [A. S.j 



9 



