134 



Under inflytande af den köld, med h vilken ärke- 

 kanslern bemöttes af Sverges och Frankrikes representan- 

 ter, och den fara, som synbarligen hotade riksfredeu tian 

 ,.de bada kronorna", gjordes från maiuziskt håll för- 

 nyade försök att få „författningsvärket" till stånd åtmin- 

 stone med de inbjudna tyska furstehusen l ). Men Boyne- 

 burg fick det bestäm dt af böj ande svar, att man i Braun- 

 schweig och Kassel icke ärnade separera sig från Sverge 

 och Brandenburg 2 ). Det såg med ett ord mörkare ut med 

 Johan Filips fursteförbund än någonsin. Men af det nya 

 året hade endast några veckor förgått, när utsikterna för 

 kurfursten att kunna föra sina idéer till seger började ljusna. 



Mazarin var den man, som i sin statskonst aldrig 

 lärauade ur sikte det reala elementet. Han hade otfrat 

 miljoner för att omintetgöra Leopolds val. Det gälde att 

 tillvinna Frankrike åtminstone någon ersättning, för hvad 

 som förlorats. Den 10 januari 1658 gaf han order åt sän- 

 debuden i Frankfurt att ännu en tid visa ärkekanslern be- 

 hörig köld, men därjämte upptaga alliansförhandlingarna 

 med de tyska furstarna 3 ). Frankrikes inträde i Rhenför- 



1 ) En dylik utväg' hade kurfursten redan tidigare föreslagit, 

 då svårigheterna att få in Sverge och Brandenburg tyktes oöfver- 

 stigliga. -Jfr. Joachim, 271. 



2 ) Joachim, 334, 340. Sn. — K. M. 8. 12, 26, 29 dec. 1657. 

 [A. S.j 



'■ ) .Mazarin arbetar fortfarande äfven för separatallianser med 

 de tyska furstarna. För vändningen i Mazarins politik och hans 

 omdöme om arkekanslern se Pribram, liheinlnind, 57 fl'., Lettres du 

 card. Mas. VIII. 261, 278 ff., Chéruel, Histoire de Mazarin, Hl. 107 



