136 



gifva något bestämdt svar, men lian uttalade den förmodan, 

 att Karl Gustaf icke skulle separera sig från Frankrike 1 ). 

 Ju längre det led, desto mera såg det emellertid ut, 

 som skulle Frankrike komma att separera sig från Sverge. 

 De franska ambassadörerna, i synnerhet Gramont. hade 

 egentligen föga personliga sympatier 2 ) för den omständliga 

 f. d. professorn 3 ) i vältaligheten, Biörenklou, som var ledare 

 för den svenska ambassaden. Karl Gustafs svaga ställniug 

 under hösten 1657 hade föranledt dem att i det memorial 

 till kardinalen från ofvannämda tid, där de uppräknade 

 skälen för och mot Frankrikes inträde i Rhenförbundet, 

 bland de förstnämda augifva, att det, för det fall att Sver- 

 ges makt skulle råka i total ruin. vore anledning att för- 

 säkra sig om andra vänner i Tyskland 4 ). Den svenska 

 underhandlingen med Österrike, särskildt Schlippenbachs 



') B. — K. M. 12 jan. 1658. [A. 8.] 



- 1 ..Bierenklou étoit un Cavalier fort entété, et amoureux 

 de son opinion, dont il ne se départoit presque jamais: grand et 

 prolixe Ecrivain, et faisant sur toutes matieres des Memoires en 

 latin ijiii ne tinissoient point, et qu'il regardoit neanmoins coinme 

 des pieces fort necessaires. " Memoires du Maresch. de Gramont, 

 II. 96-97. 



3 ) Se närmare om honom bl. a. Svenska akademins handl. IX. 

 235 fT. 



4 ) „En second lien comme les affaires de Sue4e prennent un 

 train de declin dont on ne scauroit encore juger quel sera le suc- 

 cez il semble que la bonne politique oblige a s'asseiirer a toutes 

 fins d'autres amys en Allemagne par le moyen desqttels si les af- 

 faires des Sued<iis tomboient dans une totale ruine, nous ptissions 

 faire un rempart de leurs forees contre celles du Roy de Hongrie 

 qui ne seroit pas a mespriser si elles se trouvoient entierement 

 libres et si par son union avec Dannemark, Pologne et peut estre 

 Brandebourg, il avoit necessité les Suedois a epielque aecommode- 



