147 



till sin förmån x ). Större orsak till missnöje fingo de, när 

 de afgåfvo den förklaring- 2) angående polska kriget, till 

 hvilken konungen bemyndigat dem. Man försummade icke 

 att taga fasta på den samma och intog den i en skrifvelse 

 till Johan Casimir i form af ett uttryckligt af Karl Gustaf 

 afgifvet löfte att icke företaga något infall från Pommern 

 i Polen, sa länge polackerna afhöllo sig från de svenska 

 provinserna 3 ) I en annau skrifvelse till nedersachsiska 



1 ) Lancken och Wulffradt — K M. 6 febr. 1658. [A. S.] Närmare 



belyses svenskarnas hållning i ,,författnings"-frågan i Lanckens och 

 Wulff radts - - K. M. 2, 6 febr., Lanckens — K. M. 2 febr. jämte 

 sessionsprot. [A. S.] Randens och Butendachs — kurf. 6 febr. 1658 

 jämte sessionsprot. 



2 ) . . . „däss beij erfolgter Versicherung", sä lydde enligt 

 Lanckens och Wulffradts referat deras förklaring, „dass jezter- 

 melte Ewer Königl. Maije:tt Lande contra quoscunque insultns ho- 

 stiles gesichert sein könten, Ewer Königl. Maij:tt Ihr woll wiir- 

 de gef allén lassen, den Krieg wieder Pohlen zu Lande auss denen 

 orthen nicht zu fuehren, umb zu erweisen, dass Sie mehr zue er- 

 haltung fried undt ruehe im Röm. Reich undt in diesen Ober 

 Sächsischen Creijss. alss zue bequemer prosequirung der Ihr ab- 

 genöthigten waffen inclinirten". Lancken och Wulffradt — K. M. 

 2 febr. 1658. [A. S.] 



s ) ..Serenissimi Sueciae Regis legati, ad lumc circularem 

 conventurn missi disertis verbis testati sunt Regiam Majestate m 

 Sueciam(!) in posterum e Pomeraniae partibus contra Poloniani u I - 

 terius omissurarn excursiones, quam diu Regni Polonici milites 

 ab excursionibus in Pomeraniam penitus abstinuerint." Bil. 

 till Lanckens och Wulffradts - - K. M. 6 febr. 1658 [A. S.j och 

 kretsdagsbeslutet. [A. S.] Förutom skrifvelsen till Johan Casimir 

 beslöt kretsdagen arlåta sädana till konungarna af Danmark ocli 

 Sverge med uppmaning att nedlägga fiendtligheterna, och ville man 

 därjämte hos kurfurstarna af Sachsen och Brandenburg anhålla 

 om medling mellan de krigande. Anhållan skulle ske hos Fredrik 



