153 



nytt kände sig för angående böjelsen för inträde, följde 

 undvikande svar. Braunscbweigarna och landtgrefven ville 

 fortfarande afvakta, huru förhallandet mellan Sverge och 

 Brandenburg skulle gestalta sig och lika litet som 



fransmännen — inlåta sig i förbuudet utan dem x ). Man 

 hade så mycket större anledning till försiktighet, som ett 

 gesandtskap, hvilket liineburgarna i januari afsändt för 

 att utforska kurfursten, hade återvändt med det besked, 

 att alla förberedelser för ett fälttåg mot Sverge voro 

 träffade 2 ). 



Pa en konferens i Hannover, där de brauuschweig- 

 ska statsmännen i medlet af mars ånyo gingo till rads, om 

 huru freden för riket och furstehuset bäst skulle bevaras, 

 beslöt man emellertid att genom speciella sändebud till 

 Karl Gustaf och Fredrik Wilhelm och genom förnyad bear- 

 betniug hos deras representanter i Frankfurt göra ett sista 

 försök att förmå dem att biträda alliansen i förhoppning, 

 att man i den skulle kunna förlika deras stridiga intressen 

 och binda dem i fredens. Sändebuden i Fraukfurt under- 

 rättades tillika, att man i furstehuset, under förutsättning 

 att Frankrike kunde intagas under analoga betingelser ined 

 Sverge och Brandenburg, såg dess biträde gärna 3 ). Men 

 ända tills svaren hunnit inga, om livad man hade att vänta 

 af kurfursten och konungen, skulle man iakttaga en afvak- 

 taude hållning 4 ). 



1 » Joachim, 396. 



2 ) Joachim, 389 ff., Köcher, 217. 



3 ) Joachim, 361. 



4 ) Joachim, 397 f., Köcher, '242, 613 ff. Instr. för de braunschw 



repress. i Frankfurt 5 mars 16.">s. [A. H.| 



