154 



Under hela januari, februari, mars och halfva april 

 blef det sålunda omöjligt att fa en konferens i alliansfrågan 

 till stånd x ). Och medan de inviterade furstehusen ,.tergi ver- 

 serade", började redan inom det gamla förbundet banden 

 att lösas. Visserligen hade Johan Filip haft tillfredsställelsen 

 att se, det Maximilian Henriks obenägenhet för en utvidg- 

 ning af ; ,författningsvärket" i den riktning han önskade den, 

 småningom gifvit vika 2 ). Men den österrikiska bearbetnin- 

 gen för att motvärka det samma, hvilken, sedan åtgörandet 

 i valfrågan fallit, vidtagit med fördubblad ifver 3 ). hade i 

 Munster och Trier bedrifvits med den framgång, att ärke- 

 kanslern ansåg sig böra sätta i fråga, huruvida de länge 

 skulle stå såsom bundsförvandter vid hans sida 4 ). 



Den 23 mars infuuno sig braunschweigarna i Frank- 

 furt hos Canstein, som i senare hälften af januari ätervändt 

 dit 5 ), och några veckor senare konfererade furstehusets sände- 

 bud i Magdeburg 6 ) med de af Fredrik Wilhelm utsedda re- 

 presentanterna. Men resultatet blef nedslående. Om det 

 redan tidigare svårligen låtit förena sig med kurfurstens 

 politik att inträda i Rheufurstarnes allians, så var ett sådant 

 inträde för honom som Österrikes bundsförvandt knappast 

 mera möjligt. Fredrik Wilhelms order till Canstein vid 

 hans återresa lydde, att han ansåg sig böra taga allians- 



1 ) Frånsedt att de allierade den 6 april förlängde sitt för- 

 bund pä ytterligare 3 ar. Joachim, 350. 



2 ) Joachim, 291, 384. 



:! ) Pribram, Eheinbund, 90-91. 



*) Joachim, 311, 342, 369 ff, 411, 412. Sn. — K. M. 10 no v. 

 1657. [A. S.] 



*) Joachim, 363, 387. 



6 ) Från planen pä en ambassad till Karl Gustaf afstodo braun- 

 schweigarna tills vidare. Köcher, 243. 



