155 



furetaget i ytterligare öfvervägande och att han gärna såge, 

 att altsamman skulle uppskjutas tills kejsarvalet försiggått l ). 

 På sina förfrågningar om Braudenburgs hållning - rörande 

 alliansen, till sin framställning om faran, af att tva „så 

 förnäma evangeliska herrar" som kurfursten och konungen 

 skulle raka ihop, fingo således braunschweigarna i Frank- 

 furt samma undvikande svar som förut -). Och frän Magde- 

 burg återvände furstehusets sändebud med det besked, att 

 Brandenburg afsåg en brytning med Sverge, att kurfursten 

 sannolikt icke skulle inträda i förbundet och att hans „kon- 

 silier och intentioner" öfver hufvud vidt „diskreperade" med 

 furstehusets. 



Den långa pausen och landtgrefvens samt braunschwei- 

 garnas obeuägenhet att återupptaga förhandlingarna för- 

 anledde Biörenklou och Snoilsky att tro, det „allianseu skulle 

 kväfvas i moderlifvet och icke komma med lifvet i dags- 

 ljuset" 3 ). Men fransmännens ifver för den och den köld de 

 med all denna ifver lade i dagen för Sverges intressen, 

 befäste dem i öfvertygelsen, att Snoilsky borde blifva „iu 

 terminis tractandi och marschera med hopen". I medlet af 

 mars riktade de en anhållan till konungen om ,,fullkomlig 

 deklaration'' i förbundsfrågan 4 ), särskildt för det fall att 

 fransmännen skulle skynda med afslutuingen och auhölle om 

 Sverges biträde 5 ). I afvaktau pa svaret ansågo de all 

 anledning vara att liksom förut „kontestera u konungens benä- 



! ) Urk. u. Acten, Vill. 472, Joachim, 388, jfr 392. 



2 ) Joachim, 400 — O], Urk. u. Acten, VIII, 547. 



3 ) B. — K. M. 27 mars 1658, [A. S.] Säve, 80. 



*) B. — K. M. 2 mars. Jfr. B. — K. M. 19 jan. L658. [A. S 

 ■) Sn. — K. M. 2 mars 1658. [A. S. 



