161 



furstar och ständer skulle inbjudas, för eu konservation af 

 westfaliska freden, för vinnande af satisfaktion „amicabili 

 via" af de kontraventioner man ömsesidigt lidit af Öster- 

 rike samt för restitution af förhållandena i riket i överens- 

 stämmelse med fredsslutet l ). I medlet af mars öfversändes 

 i sådant afseende till representanterna i Frankfurt förbunds- 

 projekt jämte fullmakt för underhandling-en med Biöreuklou 2 ). 



Men en sädan allians var icke efter Karl Gustafs sinne, 

 och den köld, med hvilken hans förslag mottagits i London 

 och Paris, vakte hans lifliga misshag. Det var hans upp- 

 fattning, att Frankrike på grund af westfaliska fredsinstru- 

 mentet bort skrida till Sverges understöd redan i anledning 

 af Österrikes infall i Polen 3 ). Det mognade hos honom små- 

 ningom till öfvertygelse, att man i Frankrike och England 

 ville lata honom ensam upptaga kampen mot Österrike för 

 att med oförminskad kraft kunna upprätthålla kriget mot 

 Spanien. Kardinalen var i själfva värket öfvert.ygad om, 

 att ett krig mellan Sverge och Österrike förr eller senare 

 skulle utbryta; ett sådant kunde icke vara honom oväl- 

 kommet, förutsatt att det icke korsade hans planer i den 

 tyska politiken 4 ). 



I medlet af april utarbetades slutligen af Biöreuklou 

 och Lionne ett alliansförslag „i tvänne delar" mellan de 

 båda kronorna, hvilket kunde anses i någon mån motsvara 

 Karl Gustafs önskning-smål och tillgodose eller åtminstone 



J ) B. - K. M. 27 mars, 22 maj, B. och Brahe - K. M. 17 

 ang-. 1658 jämte bil. [A. S.] 



-) Mazarin— Gramont 24 mars 1658, i Lettres du card. Mazarin, 

 VIII. 330 f. 



:! ) i.;, i;. - B. 23 aug. 1658. [A. S.] 



*j Mazarin— Gramont och Lionne 20 april. 22 juli 1658, i Lett- 

 res du card. Mazarin, 34S f.. 525 ti:'. 



11 



