162 



icke stöta kardinalens, och hvilket i medlet af april öfver- 

 sändes till de respektiva hofven 1 ). Det gick i sin ena del 

 ut på, att Karl Gustaf, „frustra tentatis omuibus mediis 

 amicabilis compositionis". med understöd af franska subsi- 

 dier omedelbart skulle skrida till angrepp mot konung 

 Leopold i de österrikiska arfländerna. I sin andra del af- 

 såg det ett förbund mellan Frankrike och Sverge i unge- 

 färlig öfverensstämmelse med konungens projekt, ett för- 

 bund „in eventum", d. v. s. för det fall. att de tyska fur- 

 starna antingen icke ville ingå alliansen i Frankfurt med Sverge 

 och Frankrike eller i framtiden icke uppfylla dess villkor; 

 och skulle då kronorna „taga vapnen i händer i Tyskland" 2 ). 

 Med hela sin vältalighet återhämtade emellertid Lionne 

 under konferenserna med Biörenklou kardinalens argumen- 

 tering i skrifvelserna till Frankfurt och till Terlou. Hans 

 „oförgripeliga råd" var, — så refererar Biörenklou hans ord, — 

 „att hvad Karl Gustaf än skulle" företaga emot österrikiska 

 länderna, efter dess (!) förtjänst och K. M:ts dessein, så 

 måtte man varsamt gå åt med ständerna och icke göra dem 

 „ombrage" genom „retirade ur allians-traktaten". Sådant 

 „vore kapabelt" att drifva kurfurstarna „till desperata consilia 

 att praecipitera kapitulationen och föranleda en liga mellan 

 Österrike och ständerna till kronornas största prejudis" 3 ). 

 Frankrike hänvisade således oföränderligt till Rhen- 



') Lionne och Gramont — Mazarin 14 maj 1658. Allem. Vol. 

 CXLY. [A. R] ' 



2 ) B. — K. M. 27 mars, B:s diar. 28, 30 mars, 1, 2 april, B. — 

 K. M. 3, 10, 13 april, B. - Wrangel 6 april 1658. [A. S.J Jfr. Säve, 

 79, där framställningen icke är fullt korrekt, samt Pafendorf, Oarol. 

 Gust. V. § 48, som troget refererar förhandlingarna mellan L. och B. 

 enligt den senares skrifvelser. 



») B:s diar. 1 april 1658. [A. S.] 



