185 



trogen sin furesats att undvika „diffikiilteter", från en offent- 

 lig- kritik af den braunschweigska birecesseu, i förhoppning, 

 att man skulle förskona hans herre för alt, hvad dylika för- 

 klarande tillägg' hette 1 ). 



Samtidigt som det braunschweigska förslaget delgafs 

 intressenterna i alliausiinderhandlingeu, utdelades bland dem 

 förslaget till förbundsrecesseu med Frankrike, sedan det kort 

 förut återsändts frän Paris, dit det tidigare afgått, försedt 

 med intressenternas ändringsförslag 2 ). Det var endast obe- 

 tydliga differenser, som återstodo att utjämna i det samma. 

 Snoilsky hade det intryck, att de förpliktelser Frankrike 

 iklädde sig gentemot rikets ständer voro betydligt större än 

 dessas emot Frankrike; och han var ingalunda ensam om 

 sin mening 3 ). Men Gramont och Lionne, hvilka han gjorde 

 nnderkiinniga om denna opinion, tyktes, reflekterar han, 

 nöjda med recessen, sådan den var. 



Den närmaste följden, af att man i Frankfurt stod 

 nära slutet af underhandlingen med Fraukrike, var emeller- 

 tid, att man ytterligare började ansätta svenskarna. En af 



exception inföhras". Möjligt är att Heylands tillmötesgående be- 

 rodde på, att samtalet ägde rum efter en middag hos Lionne, från 

 hvilken braunschweigarna infunno sig hos Snoilsky „mit einem 

 halben Rausch undt desto freijerer Zungen". Sn. — K. M. 29 maj 

 1658. [A. S.] 



') Han yttrade dock privatim sina betänkligheter om recess- 

 förslaget. Sn. — K. M. 5 juni 1658. [A. S.] Joachim, 431. 



2 ) Se närmare för förhandlingarna angående det franska recess- 

 förslaget Joachim, 444 ff., Köcher, 249 ff. Jfr. recessen i dess slut- 

 liga formulering, i tryck hos Dumorit, VI 2, 235 och flerstädes. 



*) „Wie dann under anderen von Einem fiirnehmen Catho- 

 lischen die wort gefallen, was sollten uns da die Frantzosen mitz 

 sein wann nichts von Jhnen zu haben." Sn. — K. M. 5 juni; jfr. 

 Sn. — K. M. 1 juni 1658. [A. S.] 



