188 



stöd för det senare alternativet äro, att dylika „foedera imd 

 Kriegsverfassungen" städse varit föremål för kronornas miss- 

 tankar l ), att konfederationens egentliga ändamål icke var 

 fullt klart, att man hos flertalet af de allierade icke kunde 

 förutsätta någon „aftektion" för Sverge, att konungen „de 

 praesenti" icke kunde hafva någon nytta af förbundet, att 

 det tvärtom skulle binda hans händer — särskildt i frågan 

 om ett eventuelt tåg genom de brandenburgska länderna — 

 och ställa honom till de öfrigas obligation 2 ). 



Snoilskys förtroende för alliansföretaget har som synes 

 alls icke vuxit. Biörenklou afgaf däremot icke några „ra- 

 tiones pro non subscribendo foedere". Hans „oförgripe- 

 liga allerunderdånigste tanke" gick därpå ut, att konun- 

 gen „utan sin skada" kunde afsluta alliansen, äfven om 

 Sverges provinser icke skulle kunna inneslutas i den ,.ra- 

 tione belli polonici et rem publicam Poloniae", men rättas 

 emot „alios quoscunque". Det kunde t. o. m. i viss mån vara 

 bättre, framhöll han, att det polska kriget undantoges, så 

 till vida nämligen, som konungen då i sina tyska provinser 

 kunde värfva och därifrån utföra folk, utan att de konfede- 

 rerade kunde invända något däremot eller hade anledning 

 att klaga, att man droge öfver dem ett utländskt krig 3 ). 

 Genom samtal med Giese, den neuburgska kanslern, hade han 

 för öfrigt blifvit öfvertygad om, att pfalzgrefven äfven så- 



1 ) • ■ • »denen Crouen mehr suspect alss zuträglich geachtet 

 worden". Det behöfver icke framhållas, att Sn:s påstående icke 

 är tillämpligt på Frankrike. 



2 ) „Endwurff des Jenigen så gengenwärtig in der Alliance 

 handlung mit den Chur-vndt Fiirstl. etc. in consideration hören kan"; 

 bil. till Sn:s — K. M. 22 maj; „Rationes pro et pro non subscri- 

 bendo foedere"; bil. till Sn:s — K. M. 5 juni 1658. [A. S.] 



3 ) B. — K. M. 15 juni 1658. [A. S.] 



