192 



väkt fråga om en federativ sammanslutning- mellan kurfur- 

 starna på basen af den grundsats, att där någon af dem 

 genom krigspressurer blefve lidande i strid mot fredsslutet, 

 de öfriga skulle bispringa honom med värksam assisteus. 

 Kurfurstarna af Trier och Köln svarade med lifliga bedy- 

 randen om sin beredvillighet. Och om också icke diskussio- 

 nen i frågan ledde till någon definitiv resolution angående 

 detaljerna af assistensen l ), så fick dock Fredrik Wilhelm i 

 en skrifvelse från kurkollegiet sina medkurfurstars löfte om 

 understöd sig uttryckligen tillförsäkradt 2 ). Ännu helt ny- 

 ligen hade Boyneburg yttrat, att det var Johan Filips 

 afsikt att assistera lika väl Brandenburg mot ett anfall af 

 Sverge som konungen mot ett anfall af kurfursten; och så- 

 som Johan Filip, trodde Snoilsky, „solchergestalt, werden 

 alle allhie reden" 3 ). 



Biörenklou förordade emellertid icke samma försik- 

 tiga taktik gentemot Brandenburg som Snoilsky. I över- 

 ensstämmelse med den fiendtlighet mot Fredrik Wilhelm, som 

 konungens skrifvelser buro vittne om, hade han mera och 

 mera bestäm dt börjat tala ur samma ton som tidigare på 

 våren: att man visserligen icke på svenskt håll kunde visa 

 Brandenburg ur konfederationen, men att man icke häller 

 kunde underskrifva traktaten jämte kurfursten, då man 

 viste, att han stod „i en uppenbar koutrarie parti och 



'; Kurkollegiets prot. 12 (22), 13 (23), 15 (25) maj 1658. [A. 

 B.] Jfr. Droysen.. Ill 2. 291. Urk. u. Åcten, 507 i'., Sn. — K. M. 18 

 maj 1658. [A. S.] 



2 ) Kurkollegiets prot. 19 (29), 21 (31) maj 1658. [A. B.] Skrif- 

 velsen dat. 31 maj i kop. med Sn:s — K. M. 5 juni. Jfr. B. — K. 

 M. 8 juni 1658. [A. S.j 



3 ) Sn. - K. M. 19 juni 1658. [A. S.] 



