206 



när konungen aflät sistnämda order, hade raau redan bragt 

 underhandling-en om Ehenalliansen till afslutning l ). Öfriga 

 förbundsplaner voro för tillfället skjutna a sido. 



Pä ett besök hos Snoilsky den 17 juli fingo Boyne- 

 burg, Wilhelm v. Furstenberg och Heyland hans löfte att inga 

 förbundet äfven med uteslutande af det svenska Pommern 2 ). 

 Möjligheten till en lösning af de återstående svårigheterna 

 trodde de sig hafva funnit i en neutralisering af Sverges 

 och Brandenburgs besittningar i westfaliska och nedersach- 

 siska kretsarna. De mainziska och köluska ministrarnas första 

 förslag gick ut på, att hufvudrecessen skulle affattas i en 

 tvåfaldig formulering. I den ena, bestämd för Sverge, skulle 

 Brandenburg jämte det svenska och braudenburgska Pom- 

 mern helt och hållet utlämnas samt Sverge, så länge det 

 polska kriget varade, intagas endast för Bremen och Verdem 

 I den audra skulle såväl Sverge som Neuburg utlämnas och 

 Braudenburg fä plats endast för Minden, Halberstadt och 

 möjligen Cleve 3 ). Jämväl Giese förklarade nämligen nu- 



') B. B. — Sn. (i aug. 1658. [A. S.] 



-) „0b mann numvohl disseits materi genug gehabt hette, 

 sich zu excusirn, zumahlen Sie Selbsten von Jhren deswegen get- 

 hanen projecten immer weiter znriickgeben" . . . Sn. — K. M. 10 

 juli 1658. [A. S.) 



:! ) Joachim, 173, Köcher, 259. Sn. — K. M. 13 juli 1658. [A. S.] 

 Joachim, anför (-173), att intressenterna kategoriskt förklarade sig 

 ämna fortsätta underhandlingen med Brandenburg, för det fall att 

 svenskarna skulle vägra att acceptera nentraliseringsprojektet. 

 Sir.s relation ger icke denna uppfattning. „Es geben", skrifver han, 

 „zwar obgedachte Maintz- vndt Cflllnische Ministri vor, das Sie 

 honestatis causse mit Brandeburg alss Einem mit Churfursten, 

 anderst nicht verfahren könten, alss Selbigen nach der mit Ew. Kö- 

 nigl. Maijtt. zuvor vollzogenen verbnndnus gleichergestallt, Eine 



