207 



mera öppet, att pfalzgrefven var beredd till inträde i allian- 

 sen endast om Fredrik Wilhelm uteblefve ur den 1 ). 



En dylik formulering af neutraliseringsplanen fördömde 

 emellertid sig - själf. Canstein hade alt fortfarande icke 

 ens fullmakt för underhandling-en. De svenska representan- 

 terna kunde följaktligen, med kännedom om det stöd de 

 hade hos pfalz-grefven och i Kassel 2 ), så mycket bestämdare 

 hänvisa till fordringarna i sitt birecessförslag och förklara 

 sig emot ett intagande af Braudeuburg, i hvilken form som 

 hälst 3 ). Också i det braunschweigska furstehuset var man 

 emot en neutralisering på sådana villkor. Man konstate- 

 rade, att man därigenom kunde blifva invecklad icke i ett, 

 utan i tvänne krig: så till vida nämligen, som man i hän- 

 delse af en brytning mellan Sverge och Brandenburg kunde 



Alliance auff solelie mäss anzubieten, Sie wusten aber gewiss, 'lass 

 Brandeburg solche nicht acceptim, vndt consequenter nichts dar- 

 auss werden wiirdte, vndt solches wären Sie dergestallt versichert, 

 dass der herr Graff Willhelm von Furstenberg, dissfalls gegen Ein 

 Taussendt Bthlr. viertaussendt zu venvetten auffsetzen wollte." 

 Sn. — K. M, 13 juli. Snoilsky var fortfarande öfvertygad om, 

 att ingen af intressenterna utom Neuburg skulle förklara sig för 

 Brandenburgs exklusion. Sn. — K. M. Ö juli 1658. [A. S.j Förkla- 

 ringen var, när den slutligen afgafs, för Sn. högst oväntad, „iiber 

 allés Verhoffen". Sn. — K. M. 10, Jfr. Sn. -- K. M. 13, 17 juli 

 1658. [A. S.] 



1 ) Joachim, 478, not 2. 



*) Joachim, 478 not 2, 485 . . . „zumahlen der Pfalz-Newbur- 

 gische Gestern noch, Alss die Sämptliche Fiirstliche Gesandte in 

 desselben logiment beijsammen gewesen, mit mir darvon confe- 

 rirt, vndt mich in dem passu contra Brandeburg zu secundirn ver- 

 sprochen". Sn. - K. M. 13 juli 1658. [A. S.] 



3 ) Joachim, 472, 473 — 74, Köcher, 261. 



