209 



De skrifvelser, som de svenska representanterna inhän- 

 digat sedan den 11 juni, gåfvo ingen förhoppning-, om att 

 Karl Gustaf skulle bifalla neutraliseringsplanen. Den 21 

 juni påminde konungen sina sändebud om sin resolution frän 

 Göteborg af den 11 i fråga om alliansen och tillade: „I 

 fall I icke kunnen . . . hälla mig liberas manus så emot 

 Brandenburg som Österrike, så är det bäst, jag- aldrig- kom- 

 mer där in". Ville vederbörande halva honom in i förbundet, så 

 måste Brandenburg uteslutas, och skulle Brandenburg inta- 

 gas, så begärde konungen icke att inträda. Ty alliansen 

 finge icke binda honom händerna att ..revancliera sig" på 

 kurfusten l ). 



Hvad Snoilsky privatim förnam vid sina försök att 

 sondera terrängen angående de eventualiteter, som kunde följa, 

 om konungen ej bifölle neutralitetsprojektet, lofvade det 

 bästa. Svaren lydde undfallande, att man i sådant fall 

 skulle tänka på andra „expedientia", emedan man „quovis 

 modo ville vara allierad med Sverge 2 )." 



') I!. B. — B. 11 juni, 4 juli 1658. Jfr. B. B. — Sn. 28 juni 

 1658. [A. S.] 



-) Så förklarade sig Witte och j samma riktning Otto för Sn. 

 „Der von Boineburg liesse sich geriugsamb mareken, dass mann 

 Jhres theils nicht gemeint wegen des Neutralitet Puncts Ew. Kö- 

 nigl. M:tt gäntzlich ausszusetzen, hielte aber dafiir dass es sich 

 aulf Em öder andere weise bald schicken werde, wann nur Jmmit- 

 telst Kin anfang der subscription mit etzlichen gemacht, vndt die 

 Chur. vndt Fursten dadurch in so viel bessern respect beij denen 

 kaijsscrlichen . . . gesetzet wiirdten, vndcrdessen kamen die Bran- 

 denburgischen von hier hinweg vndt liesse sich alssdann auch desto 

 bésser darinn handlen . . . Alle hielten solches von Consideration 

 vndt bezeugten hoch dass Sie ohne Ew. Königl. M:tt nicht gern 

 "tu as tlmn wollten". Sn. — K. M. 27 juli 1658. [A. S.] 



14 



