210 ! 



Men dylika försäkringar motsvarade icke längre sak- 

 förhållandet. Liksom flerfaldiga gånger tidigare började 

 Johan Filip allvarligt tänka på att lata förbundet komina 

 till afslutning utan Sverge *). Hade det berott allenast af 

 ärkekanslern, af Maximilian Henrik -), af braunschweigarna 

 och fransmännen, skulle det tvifvelsutan hafva skett. Redan 

 i april hade Gramont och Lionne förfrågat sig, om kardi- 

 nalen icke vore färdig till ett sådant steg 3 ). Den 24 juli 

 afgick, såsom resultat af en fämiljekonferens i Peine före- 

 gående dag, till det braunschweigska furstehusets förtroende- 

 män i Frankfurt en instruktion, som medgaf dem rätt där- 

 till, sa vidt äfven Frankrike, Kassekoch de öfriga voro be- 

 slutna därför 4 ). Den 21 i samma månad biföll jämväl Ma- 

 zariu sina representanters förfrågan. De skulle blott hälla 

 platsen öppen för Karl Gustaf att inträda senare 5 ). 



Men Dörnberg kunde icke gifva löfte om sin uuder- 

 skrift under förutsättning af Sverges exklusion, sa länge 

 han ej hade landtgréfvens uttryckliga begitvande. Utan 

 Dörnberg ville icke braunschweigarna ingå alliansen, utan 

 braunschweigarna och de kasselska icke fransmännen. Det 



') Joachim, 474, 477 och flerstädes. 



*) För Maximilian Henriks bållniug se Joachim, 501, not. 



A ) „Memoire a Mg:r le Cardinal" 16 april 1658. Allem. Vol. 

 ('XL1. [A. 1'.] 1 juni uttalade B. starka misstankar, att „the pä 

 sidstone skulle taga emoth . . . Churfurstarnes Offerte fast E. K. 

 M:tt icke komme medh i samme bundh". B. — K. M. 12 juni, jfr. 

 B. — K. M. 19 juni 1658. [A. S.] 



4 ) Joacltim, 475, Köcher, 261. 



b ) Lettres du card. Mazarin, XIII. 520, Chéruel, Hist. de Mazarin, 

 111. 125. Jfr. Sn. — K M. 31 juli 1658. (A. S.l Joachim, 479. 



