1^0 



Bruce Bay og andre Punkler paa Sydsiden af St. Thomas, og paa Vestenden af 

 St. Croix. Fig. 7 viser Sandstranden med Pescaprae- og Coccolob a-For ma- 

 tionerne som de ser ud paa det sidste Sted i Nærheden af Plantagen „the William"; 

 de mørke Linier i Strandkanten er Randen af en Kalksten af ung Alder, dannet af 

 Sandstrandens Materiale, der er kittet sammen til en fast Stenart; en saadan Kalk- 

 sten findes paa mange Punkter af Kysten paa St. Croix. 



I roligere Bugter, mindre udsatte end den foran skildrede Popilleaus Bay, er 

 der i Regelen opstaaet en Mangrove-Formation (Fig. 8 — 11) paa den alluviale 

 Bund i Vandkanten , og denne Vegetation bidrager saa yderligere til , at der i 

 Tidens Løb dannes en bredere, lav Strand, idet saa vel Slam som nedskyllet or- 

 ganisk og uorganisk Materiale holdes tilbage og ophobes mellem Mangrovens 

 System af Støtterødder. Men Mangrove-Formationen er heller ikke her den af 

 Strandens Formationer, som først er bleven til; visse af Coccoloba-, Cono- 

 carpus- og Pescaprae-Forma tionens Planter kommer først, navnlig Cono- 

 carpus erectus og Coccoloba uvifera, der i Forvejen er en Bestanddel af den 

 Vegetation, som findes paa de Klipper, ved hvis Fod Stranden er dannet; saa snart 

 der er fremkommet en selv kun ganske smal Strand af nedskyllet Materiale og op- 

 skyllet Sand og Sten, tager disse to Arter den straks i Besiddelse. Conocarpus 

 erectus har en Fordel frem for Coccoloba uvifera deri, at den kan gaa nær- 

 mere til Havet, lige til Vandkanten, og den kan derfor gaa ned paa den allerførste, 

 lave Stranddannelse. Paa de Steder paa den beskyttede Kyst, hvor Mangroven 

 endnu ikke har indfundet sig, danner Conocarpus erectus derfor i Regelen 

 Vegetationens yderste Bræmme langs Havet. Paa den noget højere og mere tørre 

 Bund indenfor denne Bræmme findes saa ofte en Del Coccoloba uvifera og hist 

 og her tillige andre af den hajere Sandstrands Arter, f. Eks. Caesalpinia crista, 

 Sporobolus virginicus, Canavalia obtiisifolia, Ipomaea pescaprae o. a. 



Hvis nu Betingelserne paa vedkommende Kyst er saadanne, at Rhizophora kan 

 trives og den indfinder sig der, forandres Forholdene; efterhaanden fortrænges den 

 udsatte, solaabne Sandstrands typiske Arter. Man kan se dette f. Eks. i Otters 

 Creek og Water Creek i Coral Bay paa St. Jan; paa nogle Steder hvor Mangrove- 

 Bæltet, af Grunde jeg ikke kender, var lavt eller endog afbrudt, fandtes enkelte af 

 Sandstrandens Arter paa Stranden; men hvor Mangroven dannede en høj og tæt 

 Bevoksning, var Sandstrandens Planter forsvundne fra det sandede eller stenede 

 Terræn langs Klippernes Fod og Pladsen optaget af Conocarpus- For mationen s 

 Arter; højere oppe paa Klipperne voksede Coccoloba. Den solaabne Sandstrands 

 Planter er Lysplanter, og det er vel nok især den Skygge, som Mangrove- og 

 Conocarpus-Formationens Fanerofyter giver, der her fordriver Coccoloba- 

 og Pescaprae-Formationens typiske Repræsentanter. 



Paa de fleste Steder er Terrænforholdene jo saadanne, at Bugterne fortsættes 

 som mere eller mindre udprægede Dalstrøg eller Lavninger op mellem de om- 

 givende lave Bjærge; i Dalenes Bund findes et stenet Bækleje, „Gut", der, bortset 



