69 



Forstand; der skabes Betingelser for en Indvandring af ny Arter og for en ny Kamp 

 om Pladsen, saa snart Mennesket ikke længere holder Kiiltiirtilstanden vedlige. At 

 det biologiske Spektrum forandres, naar Mennesket udrydder den oprindelige Flora 

 og dyrker ganske bestemte Kulturplanli'r i Stedet, er en Selvfølge og kan ikke an- 

 vendes som en Indvending mod et videnskabeligt System. Hvis derimod det bio- 

 logiske Spektrum af den Flora, som efterhaanden atter tager den af Kulturen for- 

 ladte Hund i Besiddelse, i Almindelighed blev et andet end den oprindelige Floras 

 biologiske Spektrum, da vilde dette her idetmindste være en Ulempe for min Be- 

 tragtningsmaade; men al Sagen heller ikke forholder sig saaledes, behøver jeg neppe 

 at give specielle Eksempler paa, da det jo netop er en Iagttagelse, som man saa 

 godt som overalt har Lejlighed til at gøre, at saa snart et Stykke Jord gaar ud af 

 Kultur og overlades til sig selv, begynder der en Forandring af Vegetationen i den 

 Retning, at denne mere og mere, efter som Tiden gaar, nærmer sig til de Forhold, 

 der herskede for Kulturen greb ind: det oprindelige biologiske Spektrum 

 vender atter tilbage paa den af Kulturen opgivne Bund. Lader man i en 

 Skovegn i Danmark, f. Eks. i Nordsjælland, et Stykke Mark gaa ud af Kultur, ind- 

 finder sig efterhaanden de samme Planter, ogsaa Fanerofyter som Eg, Bøg, El, osv., 

 som før Menneskets Indgreb dannede Vegetationen, og som den Dag idag danner 

 Vegetationen paa de Steder, der, som Skov, Overdrev, osv., har været mindre udsat 

 for Kulturens Indgreb. Lader man paa samme Maade i Vestjyllands Hedeegne en 

 Mark gaa ud af Kullur, indvandrer i Løbet af faa Aar igen Hedens Planter. Paa 

 samme Maade gaar del andre Steder og i andre Klimater; lader man i Vestindien 

 et Stykke Land gaa ud af Kultur, bliver det i Løbet af ganske faa Aar tæt be- 

 vokset med en Fanerofytvegetation ligesom de Pletter, der aldrig har været under 

 Kullur. 



Det undrer mig derfor, al Warming heri kan se en Indvending mod Anvende- 

 ligheden af mil System eller blot en Vanskelighed for dette, da del jo Ivertimod 

 paa den smukkeste Maade bekræfter Rigtigheden af min Belragtningsmaade. 



Jeg har tidligere omtalt, hvorledes det forholder sig med den Indvending, som 

 Waumino mener der ligger i den Mulighed, at et Lands Skove, f. Eks. Danmarks, 

 blev udryddede. Efter at have omtalt det tænkte Eksempel: Udryddelsen af Dan- 

 marks c. 6 " 11 Skov, skriver Warming (I.e., Side 23): »Ganske paa samme Maade 

 gaar det andensteds, selv i Tropelande; „naar Menneskene forlade Blumenau (i Syd 

 Brasilien), siger A. Møller, vilde Landet efter 10 Aars Forløb helt være bevokset 

 med Træ", og samme Skæbne spaar H. Colla Tyskland i Løbet af 100 Aar, hvis 

 Mennesket forsvandt». Der maa til disse Eksempler dog tilføjes, at omkring Blu- 

 menau vil Landet ikke alene blive bevokset med Træer, Fanerofyter, men denne 

 Fanerofytvegetation vil tillige efterhaanden blive sammensat af et forholdsvis stort 

 Antal Arter, saaledes som Skoven i det Hele laget er i denne Egn; og den Flora, 

 som lager den af Kulluren forladte Bund i Besiddelse, vil vise og viser Fanerofyt- 

 klima-Spektrum, som Floraen i vedkommende Egu som Helhed ogsaa viser nu. Og 

 angaaende Eksemplet fra Tyskland, maa der ligeledes her tilføjes, at den Vegetation 



