7 77 



Affaldsstof (Exkret), mener han, at Grunden hertil maa søges i Beskaffenheden af de 

 fremsatte Beviser, væsentlig mikrokemiske Reaktioner, som i de bedst begrundede 

 Tilfælde har været forelaget under saadanne Forhold, al Resultalerne ingen Rolle 

 spiller som Bevis for Saltels Forhold til Stofskifteprocesserne i det Store. Det ene 

 afgørende Bevis, som den kvantitative kemiske Analyse afgiver, har stadig manglet. 



Kraus har da bearbejdet et Forsøgsmateriale, som af nogle vedføjede Daleringer 

 ses at være samlet gennem en Aarrække, el af Forsøgene er dateret 1888 — samme 

 Aar Schimpers Afhandling fremkom. En paatænkt Anvendelse af Rhizoma Rhei 

 som Forsøgsmateriale maatle opgives, idel Indvindingen af brugbart Oxalat umulig- 

 gjordes ved Rabarberens andre Bestanddele. Selv efter længere Tids forudgaaende 

 Behandling med Vand dannede de med Saltsyre vundne Udtræk lykflydende, brune 

 Opløsninger, af hvilke Oxalatel ikke lod sig fremstille i saa ren Tilstand, som ud- 

 krævedes for dels Titrering. Ulige bedre anvendelig fandtes Riiinex obtusifolius, 

 ihvorvel Rodstokkens Indhold af Oxalat er ringere. I Modsætning til Rabarber er 

 Rodstokkenes Væxt mere ensartet, hvad der bedre tillader en indbyrdes Sammen- 

 ligning mellem de i Arbejde tagne Portioner. Krystaldruserne ligger i Bark, Marv- 

 slraaler og Marv, de er saa ensartet udviklet og fordelt, al de øjensynligt har samme 

 Oprindelse og Bestemmelse. Del første Forsøg foreloges med Rodstokke af paa Fri- 

 land voxende Planter og paa den Maade, at Mængden af Kalciumoxalat bestemtes 

 i saa vidt muligt ensartet udviklede Rodstokke; dels i Slutningen af April, forinden 

 Planlen havde dannet blomsterbærende Skud, dels i Slutningen af Maj, efter Ud- 

 vikling af blomsterbærende Skud. Resultalerne var dog ikke tilfredsstillende, idet 

 Rodstokkene kun viste en meget lille Formindskelse af Oxalatmængden ; kun i el 

 enkelt Tilfælde, hvor der anvendtes kraftige og oxalatrige Rodstokke fandtes der en 

 tydelig Forskel. 



Del fremgik dog af Forsøgene, at det var ønskeligt, at søge Oxalalels Forhold 

 yderligere belyst under gunstigere Vilkaar. I den Hensigt foretoges Bestemmelser 

 af Oxalatmængden i Rodstokke, som efter Opgravningen underkastedes Mørkekullur, 

 dels i rent Sand, dels i Sand, hvortil der var sal en rigelig Mængde Kridt. Til 

 Vanding benyttedes henholdsvis destilleret Vand og Ledningsvand. Del analytiske 

 Resultal fandtes overordentlig tilfredsstillende. 



De to Kulturrækker viste: 



1) Ved Mørkekultur aftager Tørstofniængden meget betydeligt. 



2) Indeholder Substratet Kalk, er der ved Siden af den stærke Formindskelse 

 af Forraadsstoffer enten ingen Formindskelse af Oxalatel eller en Forøgelse 

 af dette. 



3) Dyrkes Planten i kalkfrit Substrat, aftager Oxalatmængden meget betydeligt, 

 under visse Forhold ganske som de øvrige Forraadsstoffer. 



4) Oxalatel har under disse Forhold aabenbart overtaget den Opgave al af- 

 give den for Udviklingen af de overjordiske Dele nødvendige Kalk. 



5) Man kan slutte, at Kalciumoxalatet ogsaa under Plantens normale Udvikling 



