122 4 



Anyuilla inilgaris Tukt. og den amerikanske Anguilla ihrijsypa Rak. (se om disse 

 Schmidt, 1906, p. 239) og 2) brogede eller marmorerede Anguilla-Arter som den 

 indiske Anguilla hengalensis Ham. Buch. Denne Adskillelse er fuldstændig tilstræk- 

 kelig l'or den her foreliggende Del af Arbejdet, som kun beskæftiger sig med Ud- 

 bredningsforholdene, særlig da der i det atlantiske Ocean kun forekommer de to 

 ensfarvede A. vulgaris og A. chrysypa, hvis indbyrdes Forhold jeg allerede har gjort 

 til Genstand for Omtale (1. c, p. 239 ff.). 



I det indiske og pacifiske Omraade forekommer der i Modsætning til det 

 atlantiske baade ensfarvede og brogede Anguilla-Arter, og jeg har saaledes undersøgt 

 Hundreder af Exeniplarer fra Java, Japan og New Zealand; men om dette skal jeg 

 her indskrænke mig til at udtale, at Resultatet i høj Grad gaar ud paa en Reduktion 

 af Antallet af de opstillede Arter, hvoraf mange øjensynligt kun er baserede paa 

 Undersøgelsen af et enkelt Exemplar, og ved hvis Beskrivelse og Begrundelse man 

 har maattet gaa ganske ukritisk frem uden at vide noget om den systematiske 

 Værdi af de anvendte Karakterer. 



Saalænge som disse Aaleformers Forhold lil de forholdsvis vel undersøgte at- 

 lantiske Aaleformer (A. vulgaris & chrysypa) ikke engang i systematisk Henseende 

 er klarlagt, vil det naturligvis være ørkesløst at diskutere deres Biologi udfra vort 

 Kendskab lil de sidstes. Hertil kommer ogsaa, at de hydrografiske Forhold i det pa- 

 cifiske Ocean kun er mangelfuldt kendte over store Strækninger. Disse Forhold 

 er Grunden, til at jeg her foreløbig kun beskæftiger mig med Atlanterhavet og de 

 tilgrænsende Farvande. 



Hvad det for dette Arbejde for det første gjaldt om, var at oplyse, hvor i 

 Verden Ferskvandsaal findes, og, hvad der her er af ikke mindre Vigtighed, hvor 

 de ikke findes. I den Anledning maatte talrige Værker omhandlende de for- 

 skellige Egnes Fiskefauna raadsporges, hvad der har været meget tidrøvende for 

 mig, som ikke var fortrolig med oversøiske Landes iclithyologiske Litteratur, der 

 naturligvis findes spredt i Smaaafhandlinger og Lister i de mest forskellige Tids- 

 skrifter. Men endvidere klæber der den Mangel ved at maatte støtte sig til saa- 

 danne Afhandlinger, der ofte kun er baserede paa en Expeditions eller en Samlers 

 korte Besøg i vedkommende Egn, at man ikke faar mindste Underretning om Aalen 

 dér har været en af de almindeligste Fisk, eller om der tværtimod maaske kun en 

 enkelt Gang har været taget et enkelt Exemplar; om dens Faatallighed i Sam- 

 lingerne skyldes, at den virkelig dér er en sjælden Art eller blot, at man har 

 savnet brugelige Redskaber til Fangst af denne Fisk. Kort sagt, de sædvanlige 

 Samlingslister giver i Reglen slet ingen Forestilling om Mængden af de paa Stedet 

 forekommende Aal eller den Rolle, de dér spiller i Fiskefaunaen, og hvad værre 

 er, man kan af den tilsyneladende Mangel paa Aal efter Listerne ikke altid være 

 sikker paa, at dette svarer til Virkeligheden. Det er derfor kun i saadanne Til- 

 fælde, hvor man i flere forskellige Beretninger finder samme Resultal, al man tør 

 stole paa Mangelen af Aal , eller hvor Beretninger fra andre nærliggende Egne ud- 

 viser det samme. For i saa høj Grad, som det for Tiden er muligt at komme ud 



