15(i 38 



men kun saadannc Steder, hvor Temperaturen i Dybet er høj, nemlig ca. 7° eller 

 derover i lüOO Meters Dybde, saa at f. Ex. hele Nordhavet vest for Norge bliver 

 udelukket som Yngleplads paa Grund af de lave Temperaturer, under V i 1000 M. 

 Dybde. 



Det laa nu nær at prøve, hvorvidt de dengang fundne Forhold ogsaa havde 

 Gyldighed for de andre Egne af Jorden, hvor Anguilla vulgaris og den nærbeslægtede 

 A. chrysijpa forekommer, og jeg fik da ved velvillig Hjælp af Hydrograferne Cand. 

 mag. I. N. Nielsen og Mag. Scient. H. Hansen efter Challenger-, Valdivia- og andre 

 Dybhavsexpeditioners hydrografiske Resultater indtegnet Temperalurkurverne for 

 1000 M. Dybde paa et Verdenskort, saaledes som det ses af Kortet PI. I.'. Be- 

 tragter man disse for det atlantiske Ocean, forekommer det mig, at med eet bliver 

 Mangelen af Aal i Sydamerika og Vestafrika forstaaelig. Vandet er her i Dybet 

 for koldt til, at A al en s Forplantning kan finde Sted. Vi ser saaledes 6° 

 og 5° Isothermerne forløbe fra Vestindien østefter over mod Gap Verde, saa al 

 hele den store Del af Atlanterhavet Syd herfor har lavere Temperaturer i 1000 Meiers 

 Dybde. Ud for Størstedelen af Brasilien er Temperaturen endog kun mellem 3 og 

 4 Grader C., udfor Vestafrika lidt højere, for Størstedelen mellem 4 og 5 Grader, 

 men ingen af Stederne altsaa naaende den Højde, som jeg ved Undersøgelserne 

 med „Thor" i 1904—1906 udfor Nord- og Vesteuropa havde fundet maatte være 

 Minimumstemperaturen for Aaiens Forplantning, nemlig ca. 7 Grader i 1000 Meiers 

 Dybde. 



Ogsaa ved Stillehavskysten af Amerika er, som vi ser af Kortet, Tempera- 

 lurerne i Dybet lave, idet de intetsteds naaer op til 7 " i 1000 Meters Dybde, og i 

 den største Del af Omraadel er de under 5 Grader. Derimod træller vi Øst for 

 Afrika i del indiske Ocean nogel højere Temperaturer ligesom ogsaa Syd for Asien. 

 Som det fremgaar af Kortet, genfinder vi ved disse Kyster Ferskvandsaal (jfr. ogsaa 

 S. 147 ff.) omend ikke de samme Arier som i Atlanterhavsomraadet. 



Al Aalenes Udbredning sydefter ved Atlanterhavets Kyster er i meget god 

 Overensstemmelse med Temperaturerne i Dybet, ses let af Kortet, og vi er da her- 

 med komne saa vidt i vore Betragtninger, at vi kan udtale følgende uden nærmere 

 Forklaring tilsyneladende paradoxale Sætning: I Sydamerika og Vestafrika, der jo 

 indeholder nogle af Jordens hedeste Egne, er der ikke desmindre for koldt til, 

 at Aalen, denne Fisk som i visse Stadier af sit Liv endog kan trives nord for 

 Polarkredsen, kan existere, fordi den i en Periode af sil Liv, Forplantningstidcn, 

 forlanger højere Temperalurer, end der findes udfor disse Dele af Jorden paa saa 

 stoi-e Dybder af Havet, som den kræver for al kunne forplante sig. 



Del er nu paa Tide at undersøge, hvorvidt den her fremsatte Forklaring paa 

 Aalenes Mangel i Sydamerika og Vestafrika ogsaa lader sig forene med disse Fiskes 

 faktiske Udbredning indenfor den øvrige Del af del atlantiske Omraade. 



For den østlige Del af Atlanterhavsomraadet (Vesteuropa og Nordvestafrika, 

 Azorerne, Madeira og Canarerne) viser et Blik paa Kortet, al Forklaringen synes 



' Det hos KiiÜMMEL (1907, p. 42'.!) givne Kort blev senere ogsaa benyttet. 



