IV. AFSLUTTENDE BEMÆRKNINGER. 



Skønt der endnu mangler meget i, at de vigtigste biologisl^e Forliold hos det 

 atlantiske Omraades Aal er opklarede, vil man dog efter Læsningen al' I'oranstaaende 

 Sider have faaet det Indtryk, at der allerede foreligger Momenter hertil. Man vil 

 have set, at Ferskvandsaalenes Udbredning i Amerika , Europa og Afrika finder en 

 naturlig Forklaring ved den Antagelse, at det er Temperaturerne og Saltholdig- 

 hederne i Havets Dyb i Forbindelse med flere andre sekundære Faktorer (Hav- 

 strømmenes Retning og Styrke, Afstanden fra Ynglepladserne etc.), der bestemmer 

 disse Friskes Udbredning i de Egne af det atlantiske Omraade, hvor de klimatiske 

 Forhold er saaledes, at de opvoxende Aal overhovedet kan trives'. 



Vi har i dette Arbejde kun beskæftiget os med den europæiske og amerikanske 

 Aal, væsentlig fordi disse to er de bedst kendte indenfor Slægten Anguilla. I det 

 pacifiske Omraade kommer der andre Aale-Arter med tilsyneladende andre 

 biologiske Forhold, men de vil, skønt en betydelig Række af Undersøgelser 

 allerede er foretagne, dog forst kunne blive behandlede biologisk, naar Under- 

 søgelserne over deres systematiske Forhold er bragte til en tilfredsstillende Afslut- 

 ning, hvad der forhaabentlig kan ske i Løbet af faa Aar. 



Set i Belysning af mine tidligere ved Europa foretagne Undersøgelser over 

 Aalens Biologi kan de her fremdragne Forhold kun siges at bringe yderligere Be- 

 kræftelse. Adskillige af de der fremsatte Betragtningers Gyldighed er saaledes blevet 

 prøvet paa større Forhold, paa et meget videre Omraade, idet ogsaa Sydgræ*n- 

 serne for Aalenes Forekomst i Atlanterhavsomraadet er blevet draget med ind 

 i Undersøgelsen, der tidligere havde maaltel indskrænke sig til Nordgrænserne, 

 hvad der selvfølgelig ikke kunde give den Sikkerhed i Slutningerne f. Ex. med 

 Hensyn til Bestemmelsen af de minimale og maximale Temperaturer for Forplant- 

 ningen OSV.". 



' I rent arktiske Egne, hvor det ferske Vand altid eller niesten altid er frossent, vil der natur- 

 ligvis ikke kunne leve Aal, selv om der var nok saa gode Betingelser for Tilgang af Yngel. L)et samme 

 gælder naturligvis ogsaa saadanne Vande, der indeholder giftige Mineraler eller Luftarter. 



- Ved de tidligere Undersøgelser (1. c., 1900) var jeg jo kommen til det Resultat, at ea. 7° i en 

 Dybde af ea. 1Ü00 Meter omtrent maatle repræsentere den minimale Temperatur, hvorved Forplantningen 

 kunde foregaa, og efter hvad der i det foregaaende er meddelt, synes Forholdene ved Sydgrænsen at 

 fore til nogenlunde samme Resultat. Paa den anden Side er det udfra det Faktum, at Aalen (ifolge de 



