140 16 



undersøge mange Muskelfæster uden deri at finde saadanne ; det afhænger rimeligvis 

 væsentlig deraf, at Kernerne i Huden, i al Fald i den bløde Bagkrop, hvorfra omtalte 

 Snit stamme, i det hele ligge i stor indbyrdes Afstand. Ret ofte og navnlig ved de 

 ganske smalle Muskler synes der overhovedet ikke at findes Kerner inde i Fibril- 

 massen; derimod ses, tæt op til denne, en enkelt særlig stor Kerne; det ser her ud, 

 som om hele Muskelfæstets Seneparti er uddannet indenfor en enkelt Celles Om- 

 raade. At Kernen ligger udenfor Fibrilbundtet fortjener ikke særlig Opmærksom- 

 hed, da vi alt tidligere hos Periplaneta (Fig. 5) have truffet den med samme Belig- 

 genhed; i de brede Fæster ses desuden Kerner inde i Fibrilniassen. 



Et smukt Eksempel paa, hvorledes man ogsaa hos Hymenoptererne træffer 

 det chitinogene Epithel mellem Musklen og Chitinen, har man i et Snit (Fig. 10) 

 gennem Brystet af en Humlebi {Bombus). Musklen, hvis Primitivcylindre frem- 

 træde som grove Fibriller med kun lidet iøjnefaldende Tværstribning, indeholder 

 talrige, lange, næsten traadfine Kerner; i Hypodermis udmærke disse sig derimod 

 netop ved deres usædvanlige Størrelse. I mange andre Tilfælde kan imidlertid hos 

 samme Dyr Epithelcellerne være langt uanseligere, men tydelige ere de stedse. 



Det i følgende Figur (Fig. 11) fremstillede højst ejendommelige Muskelfæste 

 stammer fra Brystet af samme Dyr; desværre kan jeg ikke sikkert oplyse dets 

 Plads, da min Snitserie paa Grund af den sprøde Chitin er noget mangelfuld. 

 Chitinen, henimod hvilken Musklerne strække sig, er ret tynd og vi.ser sig tildels 

 fra Fladen; dens Yderside er prydet med en i Figuren kun antydet Skulptur; jeg 

 har Grund til at tro, at den danner Udklædningen af et opsvulmet Parti af Traché- 

 .systemet. Paa Chitinens Inderside ses i et tyndt Protoplasmalag store, fladtrykte 

 Kerner; desuden fæste sig til den nogle lange, stærkt fibrillære Dannelser, der hver 

 med deres proximale Ende fæste sig til en Muskeltraad. De bære hver en Kerne, 

 der ofte med stor Tydelighed ses at ligge paa Siden af Fibrilbundtet. Jeg kan ikke 

 tro andet , end at man maa være berettiget til at forklare disse lange Muskelsener 

 som dannede af stærkt forlængede Epithelceller, hvis Protoplasma har undergaaet en 

 fibrillær Omdannelse; de store Kerner, der ligge ved Senernes Basis op til Chitinen, 

 blive derimod at opfatte som hørende til uomdannede Celler indenfor det samme Epithel. 



Endelig maa jeg nævne, at jeg (stadig i Brystet hos samme Dyr) har iagttaget 

 visse endnu mere langstrakte Senedannelser, der utvivlsomt maa forklares paa 

 samme Vis; i mine Snit ligge de dog saa uheldigt trufne, at jeg vil foretrække des- 

 angaaende at henvise til et senere omtalt Præparat af en Spyflue (Fig. 21), der med 

 største Tydelighed viser aldeles de samme Forhold. 



Tilstedeværelsen af hypodermale Seneceller var fremdeles let at konstatere 

 hos en lille Bladhveps og ligeledes visse Steder, f. Eks. i Hovedet af Larven af en 

 Myre {Formicu)\ derimod kan hos sidstnævnte Forholdene andetsteds være betydelig 

 vanskeligere at forstaa, saaledes som ved Befæstningspunkterne for de Muskler, der 

 tjene til at bevæge Kroppens Led indbyrdes, og som paa Snit ses bueformigl al 

 forene disse (Fig. 12). Under Chitinens to Lag, af hvilke del ydre breder sig tap- 



