152 28 



Lag i flere Grene, der fæste sig lil scneagtige Dannelser, som angives at ligge 

 mellem Epithelcellerne, og som Forfatteren er mest tilbøjelig til at anse for Binde- 

 væv, indskudt mellem disse; den Mulighed, at de jo ogsaa kunde tænkes dannede 

 fra Epithelcellerne, forkaster han, saasom de ikke synes at være chitinøse. I de 

 Tilfælde, hvor den tværstribede Muskelsubstans ophører ved Epithclets Basis, vil 

 man vel, efter alt det foregaaende, næppe betænke sig paa at anse Senerne for 

 Fibrildannelser i Epithelet, hvorved disse Muskelfæster altsaa faa den typiske Byg- 

 ning; vanskeligere bliver Forstaaelsen derimod, naar, som det angives at være Til- 

 fældet hos Scyllarus og Astaciis, Muskeltraadene strække sig ind i F^pithelet nær 

 hen til Chitinen, ja efter en af de ledsagende Figurer*) endog fæste sig direkte 

 paa denne. Desværre har jeg ikke været i Stand til at skaffe mig Materiale til en 

 sammenlignende Undersøgelse af en hel Række Former, hvad der utvivlsomt havde 

 været af Interesse, men har maattet nøjes med at undersøge Flodkrebsen, hvor 

 Forholdene dog synes særligt vanskelige at udrede. Man finder her fine radialt 

 løbende Muskeltraade, der grene sig i Tarmens Bindevæv og strække sig hen mod 

 P^pithelet; muligvis vil man ogsaa ved den første Betragtning faa det Indtryk, at 

 de gennembore dette og fæste sig direkte paa Chitinen, hvad iøvrigt K. C. Schneider 2^) 

 angiver. En nøjagtigere Undersøgelse bestyrker dog langtfra denne Anskuelse; det 

 er nemlig ikke et eneste Sted lykkedes mig at se tydelig tværstribet Muskelsubstans 

 i Berøring med Chitinen; fremdeles ere de fine Fibriller, ved hvis Hjælp Musklen 

 fæster sig, blegere af Farve end den tværstribede Substans, og desuden næppe til 

 at adskille fra de talrige Støttefibriller, der iøvrigt findes i Epithelcellerne. Stundom 

 kan Tværstribningen i Musklen være meget vanskelig at iagttage, og Forholdene 

 ere da næsten umulige at forstaa; hvor den derimod fremtræder tydeligt, finder 

 man Billeder som det her (Fig. 28) fremstillede, der, saavidt jeg kan se, ikke til- 

 steder nogen anden Forklaring end den, at Musklen standser ved Epithelels Grænse, 

 medens Insertionen sker ved Hjælp af en Fibrildannelse i Epithelet; Forholdene 

 her svare med andre Ord ganske til dem , der i den foregaaende Figur ere frem- 

 stillede fra Svælget af Asellus. At Musklerne ligesom hos denne kunne strække 

 sig et lille Stykke ind i Epithelet, tør jeg ikke absolut benægte, men det maa 

 sikkert ogsaa her opfattes som fremkommet paa ganske samme Maade, nemlig ved 

 en øjeblikkelig tættere Sammenhobning af Epithelcellerne paa nævnte Sted**). 



Fibrillerne i Epithelet er Frenzel som nævnt mest tilbøjelig til at anse for 

 Bindevævsdannelser, der strække sig ind mellem Epithelcellerne; jeg tror dog, at 

 den anden Opfattelse, han lige antyder, nemlig at de stamme fra Epithelet, er den 

 rette, saa meget desto mere, som der er en vis Forskel i den Maade, hvorpaa 



*) Denne, der tilmed ikke svarer helt til Teksten, er efter mit Skøn egentlig det eneste, der be- 

 rettiger til at anføre Frenzel blandt de Forfattere, der hævde en direkte Insertion, thi om nogen 

 virkelig Kontinuitet mellem Musklerne og de fibrillære Sener er der intetsteds Tale. 



") Da Tarmen saavel her som hos andre Leddyr har en Tilbøjelighed til at trække sig sammen 

 i Længderetningen, bør man helst foretage Fikseringen medens den er in situ; undlader man dette, er 

 man udsat for at faa stærkt fortrultne og næsten uforstaaelige Billeder. 



