VM 



ao 



sælk-s lit; 100. Som iiuiii si-r ur Rosullali'l , ;il der iia'sk'ii licll geiiiK'infi;iKU'n(lo i-r 

 flere, ol'lc mango liere Kar pr. n mm. i de .smalle Aarriiige end i de tilstødende 

 brede. Da det lier kun er dette gensidige Forhold, det kommer an paa , er det 

 ligegyldigt, hvor i Stammen de undersøgte Prø\('r er tagne; de er Taktisk tagne Ira 

 højst forskellige Steder baade hvad Højden over .lorden og Al'slanden Ira Marven 

 angaar. En Ting vil del være rigtigt at henlede Opmærksomheden paa. Det kan 

 ikke gaa an al benytte Tal som disse til deraf al drage en Middelværdi af Antallet 

 af Kar pr. D mm. hos Bøg, thi da de store Marvstraaler med Flid er undgaaede, 

 vil Antallet af Kar blive for stort. Beskaffenheden af de 8 undersøgte Træer, For- 

 holdene, hvorunder de har vokset o. s. v., er her ligegyldigt, og derfor anføres der 

 intet derom. 



Men Forholdet bør naturligvis ogsaa undersøges hos andre Tracer med spredl- 

 jioret Ved, og til en Begyndelse undersøgte jeg .SV(/(.i- alba og Popiiliis oi}tariensis 

 efter den Metode at tælle Karrene direkte paa en Kvadratmillimeter midt i Aar- 

 ringene, da disse var alt for brede lil at den anden Maade kunde anvendes. I 

 begge Træer fandtes (irupper af brede og Grupper af smalle Aarringe, hos Pilen 

 var i den undersøgte Region de brede Aarringe gennemsnitlig 115 mm. brede, de 

 snuiUe 2.7, hos Poplen var gennemsnitlig de brede Aarringe 11 mm. brede, de 

 smalle 4. Resultatet stillede sig som ses af den lille vedføjede Oversigt. Enkell- 



.Aiilal Kai- 

 pr. [jinin- 



.S(i/i.r iiJIhi 



(Brede Aarringe 

 \Smalle Aarringe 



Populus (Biede Aarringe 

 ontnriensis (Smallc Aarringe 



48 53 47 41 ' 44 50 3G 40 43 42 44 



67 . 59. 62 ; 70 ' 67 78 72 58 97 85 'i 72 



26 I 88 30 I 40 : 29 29 35 30 | 38 1 34 



55 I 56 i 65 I 48 I 54 46 59 ' 54 ' 50 ' 56 



33 



54 



Takningerne anføres, for at vise, at Resultatet ikke skyldes Tilfældigheder, og For- 

 skellen i Kartætbeden viser sig jo at være meget stor. 



Efter denne foreløbige Iagttagelse undersøgte jeg 7 Træer og Buske med smaa 

 over Aarringen spredte Kar efter samme Metode som de 3 Bøgeslammer, men 

 gennemgaaende færre Prøver, hvilkel tildels blev nødvendiggjort ved Materialets 

 Beskaffenhed. De undersøgte Planter var Sorhiis scandica (20 Prøver), Acer campcslre 

 og Cornus sanyiiinea (hver 10), Prunus damestica, Pijrus Malus, Salix (ia])hnoitles 

 og Lonicera Xylostenm (hver 5 Prøver). Resultatet er fremstillet paa Tavle 2, ganske 

 paa samme Maade som for Bøg, og udviser det samme, nemlig en betydelig større 

 Kartæthed i de smalle end i de brede Aarringe. Man tør vel saa gaa ud fra, al 

 dette er del almindelige Forhold. 



Jeg kan nu hertil give den Oplysning, al denne Sætning er fremsat for lang 

 Tid siden, nemlig af Adam Sehwappaeh '). tl^'i" udtaler: Bei jenen Laubhölzern, 

 bei welehen die défasse über den ganzen .lahrring gleicbmässig verbreitet sind, ist 



') Das Holz unserer Waldljäume Inaugural-Dis.sertatlon, Münelien 1872. 



