148 



hvor TotaUængden laa mellera 350™" og 451""". var Le- 

 gemshøjden gjennemsnitlig 2,73; omtrent samme Forholde 

 udviste Nordhavs-Expeditioiieiis store Individ fra Beeren ' 

 "EiLuid. hvis Totallængde var 350""", nemlig 2,80, og et 

 stort Individ, som jeg erholdt i Juli 1878 i Yaranger- 

 fj orden i Øst-Pinmarken, hvis TotaUængde var 386""", nem- 

 lig 2,79. 



Derimod vil unegtelig Straaleantallet vise sig at være 

 constant større hos Individerne fra de nordligste Localiteter 

 (Grønland, Spitsbergen), end fra de sydligste (Cbristiania- 

 fjorden). hvad der fremgaar af de nedenfor anførte Straale- 

 antal hos Individer, hvoraf der fra nogen Localitet have . 

 foreligget en Bække til Undersogelse, og denne Forskjel 

 bliver endnu større, om man undersøger de forskjellige An- 

 givelser, der foreligge fra endnu sydligere Landsdele, saa- 

 som fra Sverige (Sundstrom 1 ). ' Danmark (Gottsehe 2 og 

 Kroyer 3 ), samt England (Yarrell 4 ), og Skotland (Parnell 5 ). 



Grønland (5 Ind.) D. 93—83; A. 70—68.- 



Spitsbergen (15 Ind.) D. 101 — 84: A. 79—68. 



Øst-Finmarken. Norge . (8 Ind.) D. 97—89; A. 75—69. 



Vest-Finmarken. Norge . (3 Ind.) D. 91 — 85; A. 70—66. 



Christianiafjord, Norge . (7 Ind.) D. 87—79; A. 66—62. 



Sverige . . D. 87—78; A. 66— 61. 



Danmark [Gottsehe] . . (6 Ind.) D. 87—81; A. 65—64. 



Danmark [Kroyer] . . (9 Ind.) D. 88—78; A. 68—60. 



Storbritannien D. 85—76; A. 69—64. 



Straalernes Middeltal i de ovennævnte Individ-Eækker 

 har jeg randet at være følgende paa disse forskjellige Loca- 

 liteter : 



'Grønland ... . . D. 88; A. 69/ 



Spitsbergen D. .90; A. 72. 



.Øst-Finmarken. Norge D. 92; A. 72. 



Vest-Finmarken. Norge \ . D. 87; A. 68. 



Christianiafjbrdj Norge . . . . . . . D. 83; A. 64.' 



Sverige D. 82; A.65 6 . 



Danmark [Gottsehe] D. 84; A. 65. 



Danmark [Kroyer] D. 82; A. 64. 



Storbritannien D. 80; A. 66 6 . 



Mellem de Finmarken-Spitsbergenske Individer og In- 

 dividerne fra Christianiafj orden er der saaledes en gjennem- 

 snitlig Forskjel af omtrent 9 Straaler i Dorsalen, og 8 i 

 Analen. og mellem de førstnævnte og. Individerne fra Stor- 

 britannien for Dorsalens Vedkommende endog 12. Men 

 Middeltallet fra de mellemliggende Stationer tidviser tyde- 

 lige Overgange, og disse ville utvivlsomt blive endnu kla- 

 rere, naar Individer blive undersøgte fra flere af disse 

 mellemliggende Localiteter (saaledes f. Ex. fra Nordland i 

 Norge). 



/ Fauna ofrer Sveriges Etyggrafødjur, p. 255 il^TTi. 

 -' Wiegm\ Arch. f. Naturg. 1835, B. ■_', p. los ils:;:.). 



3 Danmarks Fiske, B. 2, p. :i:.s 1 1*4:5— 45). 



4 British Fishes, cd. •_>, vol. '2, p. 312 (1841). 



6 Mein. Wern. Nat. Hist.' Soc, vol. 7. p. 368 ils:'.*). 

 6 Da her intet Indi\ id-Antal kan opgives, har Middeltallet maattet 

 uddrages direete af de angivne Ydero-nendsér. 



total length ranging from 350]™"' to 451"'"'. I found the 

 proportional depth of the body to average 2.73. within a 

 fraction that of the large individual taken on the Expedi- 

 tion off Beeren Eiland. viz. 350""» (total length): 2.80; 

 and of a large individual which I obtained in the Varanger 

 Fjord. East Finmark, in July 1878, viz. 386""" (total 

 length): 2.79. 



On the other hand, the number of tin-rays will be 

 regularly greater, in specimens from the most northerly lo- 

 calities (Greenland. Spitzbergen) tban from those farthest 

 south (the Christiania Fjord), as is shown by the numbers 

 (given below) for series of • individuals from several 

 localities; and this difference becomes still more ap- 

 parent on annexing the statements made for regions still 

 farther south, for instance Sweden (by Sundstrom 1 ). Den- 

 mark (by Gottsehe 2 and Kroyer 3 ). England (by Yarrell). 4 

 and Scotland (by Parnell 5 ). 



Greenland ..... (5 Ind.) D. 93—83; A. 70—68. 



Spitzbergen ( 15 Ind.) D. 101—84; A. 79—68. 



East Finmark. Norway . (8 Ind.) D. 97—89.; A. 75— 69. 



West Finmark. Norway. (3 Ind.) D. 91—85: A. 70—66. 



Christiania Fjord, Norw. (7 Ind.) D. 87—79; A. 66—62. 



Sweden ..... . ... . . . D. ' 87—78; A. 66—64. 



Denmark [Gottsehe] . . (6 Ind.) D. 87—81; A. 65—64. 



Denmark [Kroyer] . . (9 Ind.) D. 88—78; A. 68—60. 



Great Britain D. 85 76; A. 69— 64. 



The mean number of rays in the said series of indiv- 

 iduals from these localities I found to be as follows: — 



Greenland . . ' . . •. . D. 88; A. 69. 



Spitzbergen D. 90: A. 72. 



East Finmark. Norway . . . . . . . D. 92: A. 72. 



West Finmark. Norway D. 87 : A. US. 



Christiania Fjord, Norway. . . . . . D. 83; A. 64. 



Sweden D. 82; A.65 6 . 



Denmark [Gottsehe] D. 84: A. 65. 



Denmark [Kroyer] D. 82: A. 64. 



Great Britain ■ . . D. 80: A.66. e 



Between the Finmark-Spitzbergen individuals and those 

 from the Christiania Fjord, there is. accordingly, in the dor- 

 sal an average difference of about 9 rays, in the anal of 

 8; and between the former individuals and those from Great 

 Britain, of 12. even in the dorsal. But the mean number 

 for the intervening stations exhibits a distinct transition 

 tendency, 'which will unquestionably be found still more 

 striking when individuals shall have been examined from 

 more of these intermediate localities (Nordland, in Norway. 

 for instance). 



1 Fauna ofver Sveriges Ryggradsdjur, p. 255 its77). 

 - Wiegm. Arch. t'. Naturg. 1835, B. '-'. i'. His (1835). 

 3 Danmarks Fiske, B. l', p. 358 (1843—45). 



British Fishes, ed. 2, vol. 



315 



I1S41). 



5 Mem. Wern. Nat. Hist. Soc. vol. 7. p. 368 (1838). 



6 There being ao enumeration of the individuals,- the mean number 



has to be deduced from the two extremes. 



