11 



Apex ,Fig. 12 a, i>, a) er som Regel mammilliform og 

 Nucleus dreiet til Side. men hos et Exemplar fra St. 312 

 er Apexdannelsen ualmindelig reglmæssig (Fig. 12 <•). uden 

 at det dog er synlig, at der tidligere har været en Læsion 



af Skallen. 



Et ungt omtrent 10"" stort Exemplar er afbildet i 

 Fig. il ,i, l>. 



Ægkapslen ( Fig. ;ii er halvkugleformig noget fladtrykt, 

 rund oval. med en bred Margin, 18 til 20""" lang: Farven 

 er uul og skinnende. 



Embryonerne (Fig, in «. j) o til 4 i hver Kapsel, er 

 gjennemsigtige, glindsende, kun Apex er opak hvid; Apex- 

 dannelsens Uregelmæssighed aabenbarer sig allerede her 

 tydelig. 



Tcendeme (Tab. VI, Fig. I— 2) har været undersøgt hos 

 6 Exemplarer; men viser ingen paafaldende Variationer. 

 Hos Sidepladerne synes Mellemtanden som Regel at staa 

 trykket nær op mod den indre Tand. 



Neptunea (Sipho) turgidula, Jeffr. (M. S). 



Tab. 1, Fig. 13—18 og Tab. IV, Fig. 14—18. 



Fusus turgidulus, (Jeff. M. S.) Friele. "Prelim. Report" 



Nyt. Mag. f. Naturvidenskab 1877 Pg. 8. 



Kobelt, Jahrb. Mal. Gesell. IV Pg. 278 T. IX, Fig. 

 2, 3. 



Forekomst: St. 18, 33, 87. 192. 286 og 323 fra 223 

 649 Favne. 



Paa "Porcupim" Exped.. hvor den først blev funden, 

 laa dens Dybdeforekomst imellem 155 og 345 F. 



Det er en vel udpræget Form, der let adskiller sig 

 fra de nærstaaende Sipho-Arter (islandica og gracilis) ved 

 mere hugede Vindinger, dybere Sutur, kortere Canal og en 

 mere bøiet Columelle. Sculpturen er ogsaa eiendommelig. 

 Paa den 2den eller 3die Vinding begynder fine, tætte Spi- 

 ralstriæ, der atter paa næstsidste Vinding gaar over til grove, 

 obsure Folde. Epidermis er glat, gul, undertiden gronlitr. 



Apex (Fig. \:< «, b) er opsvullmet og skjævbøiet, bygget 

 noget nær som hos JV. islandica; dog er i Regelen ikke 

 Apex paafaldende større end den underliggende Vinding. 



Opercidum (Fig. 16) triangulært, hornagtig og tyndt. 



Allerede som ganske Unge (Fig. 17. a. S) adskiller 

 denne Art sig fra N. islandica ved en kortere, mere tumid 

 Form og Apex er mere fladtrykt. 



Dyret (Fig. 18) er rent hvidt. Sipho lang, Tentaklerne 

 ligeledes lange og tilBpidsede, henimod Basis sidde et Par 

 smaa Øine. Foden er meget stor og baade længere og 

 bredere end Skallen, foran truncat med airundede Spidse 

 paa Siderne, bagtil bredt afrundet. Dyret er i det Hele 

 tåget stort i Forhold til Skallen. 



Tænderne Tab. I\'. Fig. 14—18): Centralpladen er læn- 



The apex (fig, 12 a, i, e) is as a rule mammilliform, 

 and the nucleus has a lateral twist; but in a specimen 

 from Station 312. the structure of the apex is exception- 

 ally regular (fig. 12 ,■,, without however the shell exhibiting 

 any trace of previous mutilation. 



A young specimen, measuring about 10""". is represented 

 in fig. 11 n , b. 



The egg-capsule (fig. <n is hemispheric, rather depressed, 

 roundish oval, with a broad margin, 18 mra to 20""" long; colour 

 a lustrous yellow. 



The embryos (fig. in „. /,). from 3 to 4 in each 

 capsule, are translucent, glistening, the apex only being 

 opaque white. The asymmetrical structure of the apex 

 asserts itself in this early stage of development. 



The dentition (Pi. VI, figs. 1, 2) has been examined 

 in 6 different specimens, but did not present any striking 

 diversity. On the laterals, the median cusp would as a 

 rule appear to be pressed up against the inner one. 



Neptunea (Sipho; turgidula, Jeffr. M. S. 



PL I. figs. 13—18 and PI. IV, figs. 14— 2s. 



Fusus turgidulus, (Jeff. M. S.) Friele. "Prelim. Report," 



Nyt. Mag. f. Naturvidenskab. 1877. p. 8. 



Kobelt. Jahrb. Mal. Gesells. IV. p. 278. PL IV, 

 figs. 2. 3. 



Habitat: — Stats. 18, 33. 87. 192. 286. 323; from 

 223 to 649 fathoms. 



On the "Porcupine" Expedition, it was met with 

 in 155-345 fathoms. 



A well-defined form, easily distinguished from the 

 approximating species (islandica and gracilis) by its tumid 

 whorls, deep suture, shorter canal, and deflected columella. 

 The sculpturing, too. is peculiar. On the 2nd or 3d whorl 

 commences a series of fine, closely arranged striæ. which, 

 on the penultimate whorl, pass over into obscure, broadish 

 folds. Epidermis smooth, yellow, sometimes greenish. 



Apex (fig. 15 a, b) mammilliform and obliquely twisted, 

 not unlike that of N. islandica; as a rule, however, the 

 apex is not much larger than the underlying whorl. 



The Operculum fig. 16) is triangular, corneous, and thin. 



Even in the early stages of development (fig. 17 a, 6) 

 this species differs perceptibly from A T . islandica. in being 

 shorter, more tumid in form, and in having the apex more 

 depressed. 



The animal (fig. 18) is pure white, has the siphon 

 long, the tentacles, too. long and acuminate and furnished 

 near the base with small eyes. The foot is very large, 

 longer and broader than the shell, truncate anteriorly, with 

 the corners blunt and rounded off posteriorly. The animal 

 is large as compared with the shell. 



Dentition PI. IV. figs. 14— IP): — Central plate longer 



2* 



