29 



Dr. Leches Buccinopsis ovum (Novaja Semlja & Jeni- 

 sej Hafsmoll. Pag. 59) maa utvivlsomt komme ind under 

 denne Varietet, uagtet han vistnok ogsaa har opført B. 

 ciliatum, var. tørøør, men Tegningerne ai Tænderne viser 

 noksom, al han ikke har havl en Buccinopsis for sig. 



Buccinum groeniandicum. ('lunn. 



ig- 



Conch. Cab. X. Pag. 177. Fig. U-L 



Forekomst: Tromsø, Hammerfest, Vardø (littoral); 

 Norskøerne, Adventbay, Magdalenbay; fra lo til 60 Favne- 



Paa de '.' sidste Lokaliteter (Spitzbergen) forekom en 



snnik. baandet Varietet. 



Var. acuta, nob. Pl. III. Fig. 17 

 langl uddraget, konisk Spir og rinde Vindinger. 



Et Exemplar fra Hammerfest (littoral). 



Det er maaske nærmere en Monstrositet end Varietet 

 og er noget lignende for B. groeniandicum som accuminatum 

 lor B. undatum. 



Var. hybrida. nob. 



Formen konisk, har i Regelen Længdefolde, men min- 

 dre stærkt ndviklet end hos B. undatum. Spiralribberne er 

 paa Tophvirvlerne kraftige, men gaar paa Hovedvindingen 

 som oftest over til obscure Folde; Epidermis haaret. 



Hammerfest ( litti >ral ). 



Denne Form opfatter jeg som en Hybrid imellem B. 

 undatum og groeniandicum. To Exemplarer fra Hammer- 

 fest har Spiret fra B. undatum, men Hovedvindingen fra 

 B. grocnUiutlicum. nogle andre mangle igjen fuldstændig 

 Længdefolderne, men har dog i sin Sculptur en større Til- 

 nærmelse til B. undatum. Der er i det Hele tåget den 

 fuldstændigste < )vergang imellem begge Arter. 



Buccinum conoideum, Sårs (1. c. Tab. 2-4, Fig. 7) 

 holder jeg lor at tilhøre den hybride Form. men ligger B. 

 u/ndatum nærmest. 



Var. sericata (?), Tab. til Fig. 19. 

 Buccinum sericatum, Hancock. Ann. & Mag. XVIII, Pl. 



V. F, 



ii. 



Stat. 192, 267 og 270; fra 136 til 649 Favne. 



Skallen er tynri. halv gjennemsigtig. hvid med stærkt 

 bugede Vindinger. Sculptnren bestaar af tætte. svage Spi- 

 ral- og Længdestriæ, der danne et tint Netværk over hele 

 Skallen. Epidermis er tæt haaret, næsten ulden. 



Dette er ikke Hancocks typiske B. sericatum, men 

 adskiller sig fra denne baade i Form og Sculptur. Jeg er 

 forøvrigt aldeles ikke sikker paa. om vi ikke her har en 



Di'. Leche's Buccinopsis onnn (Novaja Semlja & Jeni- 

 sej Hafsmoll., p. 59) should unquestionably he referred lo 

 this variety, notwithstanding his having also noted B. cilia- 

 turn, vsx.lcevior; but his drawings ol' the teeth plainly show 



lie lias not bad a Buccinopsis before him. 



Buccinum groeniandicum. Chmn. 



Conch. Cab. X. pag. 177. tig. I -14. 



Habitat: — ■ Tromsø, Hammerfest, Vardø (littoral); 

 the Norway Islands, Advent Bay. Magrialena Hay: Iron) 

 10 to lin fathoms. 



In the 3 last-mentioned localities occurred a finely 

 banded variety. 



Var. acuta, nob. pi. in. rig. it. 

 verv elongate, with a, conical spire and flat whorls. 



Only one specimen was obtained at Hammerfest (littoral). 



This form should perhaps be regarded rather as a 

 monstrosity than a variety: it bears about the same relation 

 to B. groeniandicum as does B. accuminatum to B. undatum. 



Var. hybrida, nob. 



Conical in form, and as a rule with longitudinal folds, 

 though less developed than in B. undatum : the spiral ribs 

 prominent on the top whorls, but on the body-whorl gene- 

 rally passing into obscure folds; epidermis hispid. 



Hammerfest (littoral). 



This form I conceive to be a hybrid between B. un- 

 datum and B. groeniandicum. Two specimens from Hammer- 

 fest have the spire as in B. undatum, but the head-whorl 

 as in B. groeniandicum : in some others the longitudinal 

 folds are wanting altogether, but the sculpture on the shell 

 denotes a nearer approach to B. undatum. On the whole, 

 there is an undoubted transition between the two species. 



Buccinum conoideum, Sars (1. c. PI. 24. tig. 7). I re- 

 gard as a hybrid, approximating closest B. undatum. 



Var. sericata (?), pj. in. tig. 19. 

 Buccinum sericatum, Hancock. Ann. & Mag. XVIII. PL 



V. lig. 6. 



Habitat: — Stats. 192, 267, 270; from L36 to ii4'.i 

 fathoms. 



Shell thin, semi-translucent, white, with tumid whorls. 

 The sculpture occurs as faint and closely disposed spiral 

 and longitudinal striæ. which give to the shell the appearance 

 of a tine network. Epidermis thickly covered with hairs, 

 almost woolly. 



This is not Hancock's typical B. sericatum, from which 

 it differs alike in form and in the character of the sculpture. 

 For the rest. 1 am by no means sure it is not a form per- 



