Jeg har længe staaet usikker ora begge de her 

 nævnte Former burde have Re1 at opføres som selvsten- 

 dige Arter, men efteral min Ven Conservator Schneider 

 forrige Aar havde sendi mig ny stor Suite med talrige 

 Exemplarer i alle Størrelser, er jeg ikke længere i Tvivl 

 om. al declivis kun er en Varietet at' cancéllata. I Dng- 

 domsstadiet ligner begge hinanden fuldkommen og det 

 vil være umuligt at udpege, hvad der vil udvikle sig til 

 declivis eller til cancéllata. Selv imellem voxne Explr. er 

 eler alle Overgange. Dog har jeg aldrig seet saa sture 

 Explr. at' B. cancéllata sum at' declivis, og jeg har derfor 

 en Mistanke om. at alle cancéllata, naar di- fan Levetid, 

 vil udvikle sig til Formen declivis. 



Prof. Verrill og flere andre Venner har hrivt den 

 Godhed at sende mig Exemplarer af B. cancéllata fra 

 Amerika og jeg kan ingen anden Forskjel se imellem For- 

 men paa denne Side Atlanterhavet den og paa hin Side. end 

 at Skallen hos os er som Regel hvid (enkeltvis har jeg 

 truffet den med et svagt Rosenskjan-) og der rodagtig til 

 brun. 



Ifølge Verrill' skal den ogsaa paa den amerikanske 

 Side kunne forekomme hvid og lysrød (pale rosy). Den 

 er kanske ogsaa noget mere solid. Men den Smule Parve- 

 afvigelse kan ikke berettige en Artsadskillelse og ligesaa 

 lidt en svageiv eller stærkere Skaldannelse. 



Bela rit ren. Verrill 2 synes, efter et Typeexenipl., som 

 Prof. Verrill har havt den Venlighed at sende mig. ikke 

 at adskille sig fra B. cancéllata uden ved niere afrundede 

 Vindinger. 



Dr. Jeffreys :; opretholdt B. elegdns, Moll. og declivis, 

 Lov. som gode Arter og Prof. G. 0. Sårs 4 har fulgt ham 

 i dette Stykke, men med ..nogen Tvivl." Med et lidet 

 Material for sig er det ikke saa let at faa Overblik over 

 en Arts Variationsomraade. 



Bela cinerea, Moll. 



Tab. VII. tig. '- r ; o, Tab. X. Fig. 6. 



Defrancia cinerea, Moller. Krøyers Tidskr. 1*42. Pag. 86. 

 Bela cinerea, G. 0. Sårs. op. c. Pag. '221. Tab. 23. Fig. 4. 



Formen lig B. cancéllata, forma typiea, kun Hoved- 

 vindingen større, Vindingerne afrundede: de axiale Ribber 

 er talrigere end hos foregaaende Art og Spirallinierne er 

 furedannede. 



En vel bevaret Apex er det ikke lykkes mig at finde. 



1 Verril] ..('utal. of mar, Moll." 1882, Pag. 476 



- V. p Moll. of the New England Cast- 1884, Pag. 160. 



3 Ane. og Mag. 1876 (Valorous Expl.) Pa^. 331. 



4 Moll. reg. are. Pag. 226. 



Oi ; rske Nordhavsexoedition. Herman Friele: Mollusca. 11. 



I have long been in a stale of uncertainty whether the 

 two forms named, here, are entitled to he established as 

 independent species; hut subsequent to the reception of a 

 new. large and numerous suite of specimens oi all sizes, 

 sent me. last year, by my friend Mr. Schneider. 1 have 

 no longer any doubt that declivis is simply a. variety of 



Cancéllata. Ill the juvenile stage they resemble each other. 



completely, and it would be impossible to point out what 

 will develope into declivis, Or what into cancéllata. Even 

 in adult specimens there is every form of transition. 1 have 

 however never seen such large specimens of />'. cancéllata 

 as of declivis, and I have, therefore, a suspicion that all 

 the cancéllata develope into the form declivis when their 

 life is sufficiently prolonged. 



Prof. Verrill and several other friends have had the 

 kindness to send me specimens of B. cancéllata from America, 

 and I can discover no other variation between the form 

 from that side of the Atlantic Ocean and that from this 

 side of it. than that the shell in ours is. as a rule, white 

 (occasionally I have met with it having a faint rose tinge) 

 whilst in theirs it is reddish to brown. 



According to Verrill 1 it may also be met with on the 

 American side, white and pale rosy. It is, also, perhaps, 

 somewhat more solid. The trifle of variation in colour 

 does not warrant a separation of species, and just as little 

 does a thinner, or thicker, shell. 



Bela vitrea, Verrill- appears, from a typical specimen 

 which Prof. Verrill has had the kindness to send me. not 

 to differ from B. cancéllata except in its having more rounded 

 whorls. 



Dr. Jeffreys- affirmed B. elegans, Moll, and declivis, 

 Lov. to be distinct species, and Prof. G. 0. Sars 1 has 

 followed him in this, but ..with dubiety." With a small 

 material at disposal, it is not easy to obtain a, survey over 

 the complete field of the variations of a species. 



Bela cinerea, Moll. 



Pl. VII. fig. 23 a, PI. X. fig. 6. 



Defrancia cinerea, Moller. Krøyer's Tidskrift 1842, pag. 86. 

 Bela cinerea, G. 0. Sars, op. c. pag. 227, Pl. XXIII, fig. 4. 



The shell resembles that of B. cancéllata, forma t;/- 

 pica, except that the Body whorl is larger and the whorls 

 rounded; the axial ribs more numerous than in the preced- 

 ing species, and the spiral striatums are imprinted. 



I have not been fortunate enough to meet with a 

 well preserved apex. 



1 Verril] ..('atal. of Marine Moll.- 1882, pag. 476. 



-' Verrill ..Moll, of the Xew England Coast" 1884, pas. 160. 



8 Ann. ami Mag. 1876 (..Valorous Exp.") pag. 331. 



4 ..Moll. reg. arc. Norv., pag. 226. 



