112 8 



i Brevet til Huygens; der er anført 67 Observationer'), hvoraf de 51 indenfor oven- 

 nævnte Intervaller. 



Hvis nu virkelig de fundne Tabeller giver Rømers Materiale, inaa man paa 

 (îi'undlag af dem kunne vise: 



I. De citerede Udtalelser om Omlobstidens Variation med Immersions- og 

 Emersionsperioderne maa bekræftes ved Tabellens Tal. 



II. Formørkelsen d. ''/n 167(i skal, beregnet ud fra de i Tabellen anførte Tids- 

 punkter for Formørkelser i August 1(576, forventes at indtræffe 



ca. 5" 25"! 45^ 



der ligger 10™ forud for det Tidspunkt, da den virkelig iagttoges. 



III. Ud fra de angivne Data for Formørkelser i 1671 — 72—73 skal man kunne 

 finde, at Lyset bruger 22" til at gennemlobe Jordbanediametren. I det ovenfor 

 citerede Brev til Huygens fortæller Romer nemlig, at det er Iagttagelserne fra disse 

 Aar, han har lagt til Grund ved Beregningen af dette Tal, dels fordi han havde 

 forholdsvis mange Iagttagelser indenfor disse Aar, og dels fordi Jupiters Bevægelse, 

 da denne 1672 var i Aphel, var ensartet og med liden Variation i Afstand fra Solen. 



For at kunne undersøge alt dette maa man imidlertid allerforst gøre sig klart, 

 om Tabellens Tidsangivelser er i sand Soltid eller i Middeltid. 



I det 17de Aarhundrede var det almindeligst at bruge sand Soltid ved de 

 tabellariske Angivelser af Observationsresultater, og det er ogsaa Tilfældet her. At 

 det er Rømers Sædvane, ses af et Brev til Huygens d. "/is 1677^). Rømer meddeler 

 deri, at del er lykkedes ham at faa en ny Bekræftelse paa sin Teori om, at Lyset 

 bruger Tid til sin Udbredelse. Han beretter, at der d. '^/^i Kl. 8*^ 6™ blev iagttaget 

 en Plet paa Jupiters Overflade, og at denne Plet har holdt sig. Rotationstiden for 

 Jupiter var bestemt tidligere af Cassini netop ved Iagttagelse af en Plet paa Jupiters 

 Overflade, og Rømer beregner da, at efter 110 Rotationer af Jupiter skulde man 

 vente d. ^/ij at se Pletten midt paa Jupiterskiven Kl. 5'^ 38™, mens han og Cassini først 

 iagttog den o*" 49™, fordi Jorden havde fjernet sig 1'/j Jordbaneradius fra Jupiter. 

 De to observerede Tidspunkter er øjensynlig angivne i Soltid, thi da han vil finde 

 den Tid, der er forløben mellem de to Observationer, retter han ved Hjælp af Tids- 

 æqvationen for Soldagenes ulige Længde og beregner saaledes det forløbne Tidsrum 

 i Middeldøgn. Ved denne Rettelse og andre Korrektioner af det observerede Klokke- 

 slet d. */iJ faas, at Forsinkelsen, der skyldes Lysets Toven, er 14™. 



Sporgsmaalet bliver dernæst: Hvilke Tidsæqvationstavler har Rømer brugt? I de 

 forskellige astronomiske Tavler, der stod til Raadighed for ham, findes forskellige 

 indbyrdes afvigende Tidsæqvationstavler, i Almindelighed ordnede saaledes, at Sol- 

 længden er Argument. Et Kriterium for, hvilken Tavle han har brugt 1677, har 

 man i det af ham selv beregnede Tilfælde, der o\enfor citeredes efter Huygens Breve, 



') Af disse (i7 Observationer er 2 ufuldstændige, og nogle giver Iagttagelse af en Maanes Gang forbi 

 .lupiters Skive. 



■-') Huygens : (Envres, Tome 8. S. .")ü. 



