126 22 



i den korte Iinmersionsperiode i 1673 fandt Tiden 4™ 56^ til at gennemløbe 0,43 r), 

 og i saa Fald viser det fundne Middeltal, at blandt de Værdier, som Rømer har 

 fundet for Lysets Tid til at gennemløbe r, er ogsaa den rigtige — ca. S"". Da de 

 benyttede Perioder har været korte, har dette Resultat vel syntes ham for usikkert. — 

 Der er ogsaa andre og sikrere Tegn paa, at Romer har en betydelig Usikkerhed i 

 det fundne Tal for Lysets Forplantningstid. I 1677 i de to omtalte Breve til Huygens 

 og i Beretningen til Akademiet meddeler han, at han ved Iagttagelse af en Plet paa 

 Jupiters Overflade har fundet, at Lyset bruger 14" til at gennemløbe l'/i r, og at 

 han ved Iagttagelse af en Formørkelse i December af Jupitermaanen har fundet, at 

 det bruger 12" for den samme Vejstrækning, hvilket giver henholdsvis U'/i™ og 9*/5™ 

 for Tiden til at gennemløbe r, og han betragter begge Resultater som en Bekræf- 

 telse paa sin Teoris Hovedpunkt: at Lyset bruger Tid til sin Udbredelse, idet han 

 bemærker, at Usikkerheden i Kendskabet til Omlobstiden gør en nojagtig Bestem- 

 melse af Forplantelsestiden umulig. 



Det mærkeligste ved denne Sag er imidlertid den Formørkelsesperiode, som 

 omtales i Rømers ofïentliggjorte Beretning 1676. Formørkelsen d. "n 1676 iagttoges 

 efter Beretningens Angivelse 10" senere end beregnet ud fra Augustformørkelser 

 samme Aar. Vi har fundet denne Forsinkelse ved at gaa ud fra Formørkelsen den 

 ^"/s (se S. 117). Beregner man nu Forandringen i Afstanden .lorden — Jupiter mellem 

 ^^1» og ''/n 1676, er den 1,14 r (se Side 127), hvilket giver en Forplantelsestid for Lyset 

 af ca. 8^2" til Jordbaneradien. Mærkeligt er det dog, at det ikke med et Ord berøres, 

 at der er en stor Uoverensstemmelse mellem det Tal, man saaledes vil finde for For- 

 plantelsestiden ud fra selve den Formørkelse, der anfores som et Kriterium for, at 

 Teorien om en Forplantelsestid for Lyset er rigtig, og den Værdi, der i samme 

 Beretning anføres, som fundet ud fra Iagttagelser i 1671—72—73. 



Der er imidlertid en Mulighed for, at den Værdi for Forplantelsestiden, der 

 kan findes ved Hjælp af de i Beretningen af 1676 omtalte Formørkelser, har faaet 

 historisk Betydning. I Newtons Optik') staar der, at Rømer har fundet, at Lyset 

 bruger Tid til sin Udbredelse, og at denne Tid er 8" til at gennemløbe Jordradien. 

 Rømer noterer i ..Adversaria" efter et Referat af Newtons Værk i „Nouvelles de la 

 république des lettres" Maj 1706, at denne tilskriver ham Opdagelsen af „Lysets 

 Tøven", men at Newton sætter Tiden til at gennemløbe Afstanden Jorden— Solen til 8". 

 Da Rømer noterer delte, maa Tallet have gjort Indtryk paa ham; han har da sand- 

 synligvis ikke set det fremsat fra anden Side, og da det eneste Talmateriale til dets 

 Bestemmelse, der var offentliggjort, er Beretningen af 1676, er det muligt, at Newton 

 har beregnet det ud fra de deri fundne Opgivelser og har foretrukket dette Tal for 

 det Tal, Rømer angiver .som fundet ud fra Iagttagelser i 1671 — 1673, som han ikke 

 nærmere oplyser noget om. Gennem Newtons berømte Værk er da Tallet 8" gaaet 

 over i Literaturen. 



Spørger man dernæst om den nærmeste Følge af Rømers Opdagelse, er Svaret 



'J „Opticks", London 1704, latinsk Oversættelse 170(i, Liber 11, Prop. .\1. 



