I. Ældre Undersøgelser. 



Om Kromirhodanider foreligger hidtil ikke mange Undersøgelser; men del frem- 

 gaar dog med Sikkerhed af de udførte Arbejder, at Krom og Rhodan danner sær- 

 deles bestandige Komplexer. 



H e X a r h o d a n o k rom i a t e r. Roeslkh ') har allerede i 1867 konstateret, at Kalium- 

 rhodanid og Kromalun i nogenlunde koncentrerede vandige Oplosninger langsomt 

 reagerer med hinanden, idet Farven meget langsomt forandres fra violet til vinrød. 

 Indvirkningen gaar hurtigere ved Opvarmning, og af en Blanding, der havde været 

 ophedet i to Timer til henimod Kogning, isolerede Roesler et Dobbeltsalt, 



Han fremstillede ogsaa andre Dobbeltsalte af samme Type, i hvilke Kalium 

 var erstattet med Natrium, Ammonium, Baryum, Sølv. Disse Dobbeltsalte er letop- 

 løselige i Vand undtagen Sølvsaltet, der end ikke paavirkes af Ammoniakvand. I 

 vandig Oplosning er de ret bestandige. Roesler fandt saaledes, at Kaliunisaltet i 

 Kulden ikke fældedes af Natriumhydroxyd. Ammoniak fældede først ved længere 

 Tids Kogning, og Natriumkarbonat og Ammoniumsulfid frembragte selv ved Kogning 

 intet Bundfald. Med Ferriklorid og Saltsyre gav Saltet i Kulden ikke Rhodanreaktion; 

 men ved Kogning blev Oplosningen blodrød. 



Magnanini^) har senere underkastet Kalium- og Natriumsaltene en fysisk-kemisk 



Undersøgelse. Ved Bestemmelser af Saltenes Ledningsevne og Frysepunktssænkning 



paaviste han, at disse Salte var komplexe Salte, som var elektrolytisk dissocierede 



efter Skemaet: 



K.lCrRh,. 



Det er altsaa Salte, som vi efter Nutidens Navnebrug bør kalde Hexarhodano- 

 k r o m i a t e r. 



Lignende Undersøgelser blev samtidig an.stillet af Speransky-'). Hans Under- 

 søgelser af friske Opløsninger af Kaliumsaltet bekræfter Roeseers og Magnaninis 



') J. Roesler: Lieb. Ann. 141, 1«5^ 197 (1867). 



■-) G. Magnanini: Gazz. chim. ital. 25, II, 373 (1895'. 



^) A. Speransky: Prot. d. chem. Abteil, d. Moskauer Naturforscher Ges. 42. Sitzung. Ref.: Zeitsehr. 

 f. anorg. Chem., 9, 328 (1895). — Journ. d. russ. phys.-chem. Ges., 28,1, 329 (1896). Ref.: Jabresber. 

 1896, 37 og Zeitsehr. f. anorg. Chem. 18, 388 (1898). 



