174 28 



at Sølvnitrat, Merkuriklorid, Merkuronitrat og Blyacetat giver Bundfald i en Opløsning 

 af Kaliumhexarhodanokromiat. Men disse Bundfald er alle amorfe og lidet karak- 

 teristiske og egner sig ikke til Analyse af Blandinger af Tetra-, Penta- og Hexa- 

 rhodanokromiater. Derimod har jeg i Pj'ridin- og Kinolinsaltene fundet nogle karak- 

 teristiske uopløselige Salte, der er udmærket egnede til dette Formaal. 



Py ridinhexarhodanokromia t. (C.,H,.N)^CrRh^, H.,0. Naar man til en 

 frisk Opløsning af Kaliumhexarhodanokromiat sætter et Overskud af Pyridinklorid, 

 udfældes et smukt rødviolet Salt i Form af ganske smaa, flade Naale. Og naar 

 man sørger for, at Opløsningen er f. Ex. ü,öi n saltsur, foregaar Udfældningen saa 

 fuldstændig, at Opløsningen bliver farveløs. 



De følgende Angivelser giver et Overblik over dette Salts Opløselighed: 



10 cm^ 0,001 m K^CrRh^ (svagt saltsur) bliver uklar med 0,7 cm^ 1 n C^H^N-Cl, 



men ikke med 0,6 — — 



10 cm' 0,0006 m K^CrKh^ (svagt saltsur) bliver uklar med 1,1 cm' 1 n C^H^NCl, 



men ikke med 1,0 — — 



10 cm' 0,0001 m KgCrWiß (svagt saltsur) bliver ikke uklar med 2,0 cm' 1 n Cr^H^N-CI. 



Naar man regner med fuldstændig elektrolytisk Dissociation, faar Opløseligheds- 

 produktet efter de to første Bestemmelser Værdierne 0,23 -10"' og 0,6-10^'', som ikke 

 stemmer godt overens. Det maa imidlertid erindres, at Opløselighedsproduktet for 

 et kvarternært Salt voxer med 4. Potens af Koncentrationen og derfor kan blive 

 meget unøjagtig bestemt ved Forsøgene. 



Ved Tilsætning af faa Draaber Vand forsvandt de fremkomne Uklarheder strax 

 igen. Saltet viser altsaa ikke Overmætningsfænomener med Hensyn til den i disse 

 Forsøg udfældede Fase. Men denne Fase er vistnok en instabil, lettere opløselig 

 Form af Saltet. 1 hvert Fald er senere fundet, at ved Vaskning af det udfældede 

 krystallinske Pyridinsalt med en svagt svovlsur, ü,i normal Pyridinsaltopløsning 

 indeholder Vaskevandet saa lidt Rhodan, at det svarer til en 0,00006 molær Opløsning 

 af Hexarhodanokomplexet, hvilket er ca. 10 Gange mindre, end man skulde vente 

 efter ovenstaaende Forsøg Nr. 2. 



Analyse. Et Præparat, der var fældet af Kaliumhexarhodanokromiat med 

 Pyridinklorid og derpaa vasket med Vand og lufttørret et Døgn, analyseredes med 

 følgende Resultat: 



Ber. (C^H^m^CrRh^, H^O Fundet 



Rh 52,9 »/o 53,0 o/o 



C5H5JV 36,0 - 36,7 - 



0,3200 g brugte 29,04 cm' 0,1 n Sølvnitrat, og 0,4306 g gav ved Kogning med 

 Natriumhydroxyd et pyridinhokligt Destillat, som brugte 20,0 cm ' 0,1 n Saltsyre 

 ved Titrering med Methylorange som Indikator til den Farvetone, som Pyridin- 

 klorid ved en lignende Koncentation giver Indikatoren i en Standardprøve. 

 Pyridinbestemmelsen passer ikke godt; men den benyttede Titrering af Pyri- 

 dine! kan heller ikke ventes at give nogen stor Nøjagtighed. 



