31 177 



Ved Analyse viste det paa denne Maade fremstillede Salt sig at besidde 

 Formlen (CgHgN)2CrHh-,,2H20. At' de to Vandmolekyler bortgik det ene ved Tørring 

 over Kalciumklorid, medens det andet end ikke bortgik ved Tørring over Svovlsyre 

 StolTet maa derfor opfattes som Kinolinsaltet af en Pentarhodanoaquokromiation, der 

 krystalliserer med et Molekyle Krystalvand. At Pentarhodanokromiationen indeholder 

 netop et Molekyle Konstitutions vand er i Overensstemmelse med, at Kromatomets 

 Koordinationstal er 6. 



Beregnet efter Fundet 



{C^H„N)^CrHh^,2H^0 I II 



Cr 8,15 «/o 8,12 «/o 



Rh 45,44 - 45,24 - 



1 H^O 2,82 - 2,02 - 2,96 0/0 



I. 0,2028 g tabte ved Tørring over Kalciumklorid i 3 Dage (1,0041g; ved derpaa 

 folgende Tørring over koncentreret Svovlsyre i Vakuum en Dag tabtes intet. 

 Efter Dekomposition med Ammoniak brugtes 15,82 cm' 0,1 n Sølvnitrat og 

 18,98 cm» 0,05 n Thiosulfat. 

 II. 0,4050 g tabte i Lobet af to Dage over Kalciumklorid 0,0137 g. Ved Henstand 

 i Værelseliift viste det afvandede Salt sig meget hygroskopisk og tiltog hurtig 

 i Vægt. 

 Det første Præparat af Kinolinpentarhodanoaquokromiat, som jeg havde i Hænde, 

 var iøvrigt fremstillet ad anden Vej. Som Led i en Række Bestræbelser for at vinde 

 et Tetrarhodanokromiat var der af Hexaquokromisulfat, Kinolinsulfat og Baryum- 

 rhodanid fremstillet en Opløsning med Bruttosammensætningen (Cç,HgN)CrRh^; 

 denne Opløsning indtørredes i Vakuum over Kalciumklorid. Derved udskiltes i den 

 sirupagtige Indtørringsrest et krystallinsk Bundfald, som indeholdt mere end 4 Rhodan- 

 grupper pr. Kromatom. Det var vanskeligt at skille fra Moderluden og blev oprinde- 

 lig ikke undersøgt nøjere. Men efter at have vundet Kendskab til KinoHnpenta- 

 rhodanokromiatets kvalitative Egenskaber var det let at konstatere, at Stoffet hoved- 

 sagelig bestod af denne Forbindelse. 



Der blev samtidig anstillet et Forsøg med Pyridin istedenfor Kinolin. Ogsaa 

 det herved vundne krystallinske Bundfald viste sig ikke at være en Tetra- 

 Forbindelse, idet det indeholdt 5,U5 Rhodangrupper pr. Kromatom. Det har været 

 Pyridinpentarhodanoaquokromiat i uren Tilstand. 



Kinolinsaltets Opløselighed i Vand. P'or at faa en Forestilling om Saltets 

 Opløselighed rystedes det med Vand, med 0,1 normal Saltsyre og med en svag 

 Kinolinsulfatopløsning, og i de derved vundne Opløsninger bestemtes den ringe 

 Mængde opløst Salt ved kolorimetriske Rhodanbestemmelser. 



10 cm^ Vand, der i en halv Snes Minutter var rystet med 0,06 Gram Kinolin- 

 pentarhodanoaquokromiat, var 0,00006 molær m. H. t. ionogent Rhodan og 0,004 molær 

 m. H. t. ionogent + komplex Rhodan. 10 cm» 0,1 normal Saltsyre behandlet paa 

 samme Maade var 0,0002 molær m. H. t. ionogent Rhodan og 0,004 molær m. H. t. 



