180 



34 



som vandtes ved Tilsætning af O,« cm-' 0,1 molær Natriumacetat og 1,4 cm^ Vand til 

 2 cm^ af 1). 



Brintionkoncentrationen i denne Opløsning maa omtrent være lig Eddikesyrens 

 Dissociationskonstant : 



Ch = 0,18 ■ 10-". 



3) Eli Opløsning, der var: 



0,00.5 m Sa^iCiRh.^H^O] 

 0,015 m NaCH^COO 

 0,02 m NaCl 

 0,035 m NaHCO^ 



Den vandtes ved Tilsætning af 1 cm^ 0,2 molær surt Natriumkarbonat og 1 cm' 

 Vand til 2 cm» af 1). 



Brintionkoncentrationen i denne Opløsning kan ikke nøjagtig angives, da den 

 afhænger af, hvormeget fri Kulsyre der er i Oplosningen. I en Opløsning af surt Natrium- 

 karbonat er Brintionkoncentrationen ca. 4 • 10~^. Paa Grund af Kulsyren, der er frigjort 

 ved Karbonattilsætningen, er den antagelig lidt større i den foreliggende Opløsning : 



C H = ca. 10-«. 



4) En Opløsning, der vandtes ved Tilsætning af 1 cm' af 1) til 10 cm^ Ferri- 

 nitratopløsning, der var ca. 0,1 n salpetersur: 



C H = ca. 10-1. 



5) En æterisk Opløsning, som vandtes ved at ryste 1 cm-' af 1) med 1 cm-' 1 normal 

 Svovlsyre og 5 cm' Æter. Derved maa ca. 90 '';o Pentarliodanoaquokromiat være gaaet 

 over i Æteren (se Side 36). 



Resultaterne af Undersøgelserne over disse Opløsningers Bestandighed er samlede 



i Tabel 9. 



Tabel 9. 



Fraspaltning af Rhodanion fra Pentarliodanoaquokromiat ved 16" — 18°. 



7 — 0,7 

 17 — 1.6 



Alle Bestemmelserne af det ioniserede Rhodan udførtes kolorimetrisk. 



Hastighedskonstanter for Pentarhodanoaquo kromiationens Søn- 

 derdeling. Hvis man antager, at det første halve Ækvivalent Rhodan, som 

 ioniseres, udelukkende stammer fra Processen, 



