43 18<J 



(S. Kinoliiifældiiingpii. 



Man provcr først kvalitalivl, om der overhovedet fældes noget ud med Kinolin- 

 sidfaf. Hvis der intet fældes, er Hexa- og Pentarhodaiiokiomiat ikke tilstede, og 

 man gaar slrax over til .Eterbehandlingen; men i modsat Fald fælder man en passende 

 Portion af Opløsningen med et lille Overskud af 1 normal Kinolinsulfat efter forst 

 at have fortyndet den, hvis den er mere koncentreret end 0,0ö molær Krom, og end- 

 \idere gjort den sur med ca. '/so Rumfang fortyndet Svovlsyre (ca. 4 n). Fældningen 

 foretages langsomt og under Omrøring og Gnidning med en Spatel for at faa dannet 

 et krystallinsk Bundfald. Bundfaldet frafiltreres efter kort Tids Henstand j)aa et 

 hærdet Tragtfdter og vaskes rhodanfrit med en Blanding af 1 Del 1 normal Kinolin- 

 sulfat, 2 Dele fortyndet Svovlsyre og 32 Dele Vand. Derpaa sprøjtes det ned i en 

 Skaal, og Krom og Rhodan beslennnes paa sædvanlig Vis (S. 41). 



Hvis Oplosningen, som fældes, er for koncentreret og Overskuddet af Kinolin- 

 sulfat for stort, kan lidt Kinolintetrarhodanokromiat udfæ'ldes sannnen med de to 

 andre Kinolinsalte. Dette viser sig ved, at Bundfaldet faar et mørkere, lidt klistret 

 Udseende, og ved at man ved Vaskningcn af Bundfaldet maa vaske i længere Tid, 

 inden Vaskevandet bliver farvelost. I Vaskevand af den angivne Sammensætning 

 opløses Penta- og Hexasaltene ikke kendelig. 



Beregningen af Forholdet mellem Penta- og Hexaforbindelsen i Kinolinbundfaldet 

 ved Hjælp af Resultaterne fra en Krom- og en Rhodantitrering er meget simpel. 

 Hvis Antallet af Rhodangrupper pr. Kromatom i Bundfaldet findes at være 5+.»', 

 saa er der x Dele af Kromet tilstede som Hexarhodanokromiat og 1 — æ Dele som 

 Pentarhodanokromiat. 



Hvis det gælder om at bestemme en mindre Mængde Hexa-Forbindelse ved 

 Siden af meget Penla-Forbindelse, kan det være praktisk at fælde med saa lidt 

 Kinolinsalt, at alt Hexakomplexet, men kun lidl af Pentakomplexet, udfældes; thi i 

 den udfældede Blanding vil da Forholdene ligge gunstigere for den indirekte Be- 

 stemmelse af Hexakomplexets Mængde. 



For at undgaa den indirekte Analyse af Kinolinbundfaldet kunde man forst 

 udfælde Hexakomplexet tor sig med Pyridinsalt og derpaa Pentakomplexet for sig 

 med Kinolinsalt. En saadan Fremgangsmaade er blevet benyttet ved kvalitative 

 Analyser, men har vist sig mindre egnet til kvantitativ Brug. 



7. Æterbehaiidlingen. 



Æterliehandlingen kan udfores efter to forskellige Opskrifter. Man kan begynde 

 med at gore Opløsningen stærkt sur og derpaa extrahere den sure Opløsning med 

 Æter; men man kan ogsaa begynde med at extrahere Opløsningen uden at have 

 tilsat Syre. Af den sure Opløsning vil Æteren udtrække baade Tri- og Tetrarhodano- 

 komplexet; og ved Behandling af Æterudtrækkene med Natriumacetatoplosning kan 

 man derpaa skille disse to Komplexer. Naar man derimod extraherer den vandige 

 Opløsning uden at have tilsat Syre, vil fortrinsvis Trirhodanokromet udtrækkes, og 



26* 



