248 8 



tartiîitionen. Begge disse Betingelser er imidlertid opfyldte i den valgte Kombination. 

 Opløseligheden af Hydrotartratet og Hydroracematel i 4/i Kaliumklorid (ca. O.ooi 

 normal) og Spaltningen i Tartrationen efter Skemaet: 



HT--^H+ + T — 



er saa ringe, at Tartrationkoncentrationerne af denne Grund ikke vilde blive nævne- 

 værdig forandrede. 



Maalingen af den elektromotoriske Kraft foretoges ved ca. 20° i 5 forskellige 

 Forsøgsrækker med forskellige Elektroder og under Anvendelse af Præparater og 

 Opløsninger, fremstillet paa forskellig Maade. Der maaltes 2 — 5 Elementer ved 

 hver Forsøgsrække. Ved de to første Rækker anvendtes som i det ovenfor be- 

 skrevne Element som Opløsningsmiddel 4n Kaliumklorid, ved de øvrige noget 

 svagere Opløsninger. Resultatet af Maalingerne findes i Tabel 1, hvor Middeltallet 

 af de maalte elektromotorisk Kræfter er anført for hver Række. 



Tabel 1. 

 Den elektromotoriske Kraft af Brint-Tart ra t- Racema l-E 1 e m en t er. 



Overensstemmelsen imellem de forskellige Rækker er, som Tabellen, viser til- 

 fredsstillende, og nogen Afhængighed mellem elektromotorisk Kraft og Koncentration 

 bemærkes ikke. Af Middeltallet tz = 0.0206 beregnes Affiniteten for den strømgivende 



Proces : 



d-Kaliumhydrotartrat -^ Kaliumhydroracemat 



ved ca. 20° udtrykt i Gramkalorier ved Multiplikation med Faktoren 96540 > 02387 

 = 23045, hvoraf: 



A20 = 475 kal. 



IV. Opløselighedsdiagrammet og dets Anvendelse 

 ved Affinitetsmaalinsf. 



Det er i det Ibregaaende vist, at en Blanding af d- og 1-Kaliumhydrotartrat 

 maa have en større Opløselighed end Racematet, fordi dette er stabilt i Forhold 



