252 12 



Som allerede nævnt er det imidlerlid muligt ved Siden af denne tilnærmede 

 Methode at basere en virkelig nøjagtig Methode til Affin itetsbestemmelse paa Op- 

 løselighedsdata. De Forhold, som er af Betydning ved denne Opgave, er allerede 

 nævnte i det foregaaende, men vi vil her betragte Spørgsmaalet noget mere almindelig. 



Hvis der foreligger to allotrope eller polymorfe Former af et Slof, som i Op- 

 løsning er udissocierel, vil man i Almindelighed kunne anvende Gaslovcne paa Op- 

 løsningerne og saaledes beregne Affiniteten, hvis Opløseligheden kan bestemmes, 

 og de to Opløsninger er kemisk identiske. Sikkert tilladeligt vil dette i ethvert 

 Fald være, hvis man ved Anvendelse af en Række forskellige Opløsningsmidler 

 finder samme Forhold imellem de to Formers Opløselighed, saaledes som L Ex. 

 ved de to Svovlformer'. Ved Elektrolyter vil derimod Gaslovene ikke kunne an- 

 vendes til nøjagtige Bestemmelser, og Opløselighedsforholdet vil her ikke være uaf- 

 hængigt af Opløsningsmidlet. Tilsætter vi lil Opløsningsmidlet et Salt, som har 

 en Ion fælles med de to allotrope Elektrolyter, vil ikke blot Opløselighederne, men 

 ogsaa disses Forhold blive forandret. Man ser dette lettest ved at bemærke, at 

 Saltets kemiske Potential er = Summen af Ionernes. Anvendes rent Vand som 

 Opløsningsmiddel, er de to Ioner til Stede i samme Koncentration: f. Ex. cn og a 

 for Kation og Anion ved den ene Modifikalion, c]^ og c'^ for Kation og Anion ved den 

 anden Modifikation. De tilsvarende Potentialer -,^, tt^, t:'^ og -'^ er sammenknyllede 

 ved Reaktionen: 



^ = -K ^ ~A - ^K - -'a- 



Tiisæltes til Opløsningsmidlet f Ex. et Salt med samme Kaiion, bliver -,^ — -^ | 

 mindre, og altsaa maa I "^ ^ ^r^ ' blive slørre, o : Forholdet imellem Opløselighederne 

 fjerner sig fra Værdien 1. 



Hvis Massevirkningsloven var gyldig for den elektrolytiske Dissociation, vilde 

 Forholdet imellem Opløseligheden af de to Former ved voxende Koncentration af 

 et Salt med en dermed fælles Ion nærme sig en konstant Værdi, nemlig den, som 

 Opløselighedsforholdet vilde antage, naar der anvendtes el ikke dissocierende Opløs- 

 ningsmiddel. I saa Fald vilde Affiniteten kunne udtrykkes nøjagtig ved Udtrykkel: 



A = RTln '^' , 



hvor ^^ betegner Opløselighedsforholdets konslanle Grænseværdi. 



Da man nu maa gaa ud fra, at de Afvigelser, som i Tilfælde af Massevirk- 

 ningslovens og Gaslovenes Ugyldighed viser sig ved Anvendelsen af forskellige Op- 

 løsningsmidler, maa være afhængige af Opløsningsmidlets Natur, kan man slutte, 

 at Størrelsen af disse Afvigelser maa være forsvindende, hvis man ved Anven- 

 vendelse af forskellige Opløsningsmidler, specielt forskellige Opløsninger af et Salt 

 med en Ion fælles med de Salte, som undersøges, finder samme Værdi for Opløsei- 



1 Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Skrifter, [7] II, 107. 



