MoUo; ..Den forste og letteste Opgave erat udfinde. 

 IivilUe Arter der slutter sig sauimen paa de 

 ensartede Viekst pladser'". 



Wauming (1895). 



Almindelig Indledning. 



Definition af Begrebet aërofile Alger. 



Oaavidl mig bekendt eksisterer der ikke i Litteraturen nogen Definition at, 

 hvad man maa forslaa ved aërofile Alger. Hedlund (1899) bruger Betegnelsen 

 „aërobiotisk" om visse Alger; men han giver ikke nogen Definition af, hvad han 

 mener hermed. Selve Ordet aërofil er vistnok første Gang fremført i nærværende 

 Opgave. I selve Opgavens Ordlyd ligger da ogsaa en Slags Definition af Begrebet 

 aërofile Alger, hvilken gaar ud paa, at man herved maa forstaa Alger, der lever 

 under saadanne Foi^hold, at de maa dække deres Vandforbrug ved Optagelse af 

 atmosfærisk Vand, o: Regn, Sne, Dug og Vanddamp i Luften. Delte er aabeni)art 

 den egentlige teoretiske Definition ; men i Praksis maa man have Begrebet afgrænset 

 noget nøjere; selv om man naturligvis aldrig opnaar at faa ganske skarpe Grænser 

 for et saadant biologisk Begreb. Et vigligt Karaktertræk for de aërofile Algers 

 Livskaar vil det være, at de altid maa være forberedt paa længere eller kortere 

 Tørkeperioder, idet del atmosfæriske Vand ikke altid er til Stede. Ikke faa egentlig 

 hydrofile Alger lever nu under saadanne Forhold, at de i den varme Sommertid 

 kan blive Genstand for lignende Udtørring som de aërofile, idet Vandet foi-daniper 

 fra de Vandhuller, hvori de lever; men deres ikke aërofile Karakter træder da frem 

 derved, at de kun formaar at overleve Tørkeperioderne ved at danne særegne 

 Hvilestadier. Dette er efter Oltmanns (1905, Pag. 253) f. Eks. Tilfældet med 

 adskillige Conjiigater, Hæmatococcus, Stephanosphæra, Euglena og Sphæroplea. 



Disse Hvilestadiers Modstandskraft mod Udtørring er saa til Gengæld meget 

 stor. (Ang. Hæmatococcus pluoialis se f. Eks. Schuödeu 1886, Pag. 25). 



Fra de aërofile Algers Kreds maa ogsaa Botrydiiim gramilatum forvises, idet 

 den dels har Rhizoider, hvormed den formodentlig suger Vand op fra Jorden, dels 

 i den tørre Aarstid danner særlige Hvilesporer nede i Rhizoiderne. 



Nogle Vaiicheria-ariev staar aabenbart paa Overgangen lil de aërofile Alger og 

 regnes her med til disse. De har vel Rhizoider, men disses Betydning som vand- 

 opsugende Organer er vistnok saa ringe, at Algen alligevel væsentlig er henvist til 

 al oplage atmosfærisk Vand. Og Vaucheriaerne taaler heller ikke nogen meget 

 stærk Indlørring. Mange Eksemplarer dør ganske sikkert i den tørre Sommertid, 



