5 273 



og kun deres Zygosporer kan klare sig; men paa den anden Side kan Eksemplarer, 

 der vokser paa lidt skyggefulde Steder, hvor Udtørringen ikke er saa intensiv, meget 

 godt vegetere hele den torre Aarslid igennem. 



Selvfølgelig vil Substratets Fugtighed i del hele komme de ægte aërofile Alger 

 til Nylte paa den Maade, at det værner dem mod Udtørring, selv om Algerne ikke 

 kan indsuge noget som helst Vand fra det. 



Til de aërofile Alger maa man efter denne Definition regne alle Alger, der 

 bebor Jordens Overflade (altsaa som ikke ogsaa sender Rhizoider ned i Jorden), 

 Træers Bark og Blade, Stene, Klipper, Mure og Straatage, kort sagt alle Substrater, 

 der kun vædes af atmosfærisk Vand. Vædes derimod vedkommende Substrat af 

 terrestrisk Vand, f. Eks. fra et Kildevæld, vil man ikke kunne kalde de derpaa 

 voksende Alger aërofile. I Virkeligheden viser det sig ogsaa, at der paa saadanne 

 Steder gennemgaaende findes helt andre Arter af Alger end paa de Lokaliteter, der 

 i Følge Definitionen huser aërofile Alger. Dog vil jeg i det Tilfælde, at Kildevældet 

 fører en saa ringe Vandmængde, at det i kortere Tørkeperioder tørrer helt ud, 

 alligevel regne de derboende Alger for aërofile, fordi deres Kaar da er ganske lignende 

 andre aërofile Algers, idet det sikkert ikke er Vandmængden i og for sig, der spiller 

 den største Rolle for Algernes Trivsel, men snarere den hyppige Afveksling af tørre 

 og fugtige Perioder. 



I nærværende Arbejde har jeg heller ikke laget Hensyn til de sikkert egentlig 

 aërofile Alger, der bebor Strandklipper, og som faar P^ugtighed dels fra Atmosfæren, 

 dels fra Havet som Bølgesprøjt. 



Grunden er, at de trods deres Luflliv alligevel naturligst holdes ude fra de 

 her behandlede Alger, idet netop Saltets Tilstedeværelse maa antages i væsentlig 

 Grad at forandre deres Kaar. 



De af Warming omtalte Sandalger kan ikke regnes for aërofile, idet Grund- 

 vandet, der er til Stede i Sandet, formentlig er deres væsentligste Kilde til Fugtig- 

 hed. (Warming 1906, Pag. 134). 



I Korthed maa min Definition da blive saaledes: 



Aërofile kaldes saadanne Alger, som dækker deres Vandforbrug 

 ved at optage a t ni o s f æ r i s k V a n d , og s o ni o v e r s t a a r d e v e d d e n n e L e v e - 

 vis betingede, i Reglen hyppig indtrædende Tørkeperioder uden at 

 danne noget særligt Hvilestadium. 



Aërofile Alger i Forhold til deres Forsyning med Vand. 



Som allerede i det foregaaende berørt er det noget af det mest karakteristiske 

 for de aërofile Algers Livskaar, at de jævnlig er udsatte for en mere eller mindre 

 intensiv Udtørring. Ganske sikkert standser deres Livsfunktioner omtrent fuldstændig 

 under saadanne Forhold, saa at de hensynker i en Slags Dvaletilstand; men saa 



