278 10 



akkural samme Følge. Man kan da ikke helragle Olicdannelse i al Almindelighed 

 som en Forholdsregel, Algen træfler til Beskyttelse mod Indtorring. 



Hvorpaa beror da de aërofile Algers Evner til al taale Udtørring? Del er et 

 Spørgsmaal, som vi slet ikke kan besvare. Vi maa kun antage, al det er selve 

 Protoplasmaet, der evner at undvære Vandet. Men hvorpaa denne Evne beror, er 

 vi ikke i Stand til at sige. Hedlund har ganske vist søgt at komme Spørgsmaalet 

 nærmere ind paa Livet ved sine Studier over aërobiotiske Alger, navnlig Xanthoria- 

 algen og „ Cî/.s/oc occus hiunicola''. (Dette Navn bruger Hedlund om en Alge, der 

 efter vor Formening næppe fortjener dette Navn. I al Fald har H. ikke ført noget 

 som helst Bevis for Berettigelsen af sin Anvendelse af Navnet). Som Aarsag lil, al 

 Protoplasma dør ved Indtørring, antager han den Forskydning, der ved en saadan 

 maa antages at maatte ske med Protoplasmaets Smaadele (1913, II, Pag. 171). 



Han faar derved ogsaa Lejlighed til at præcisere Forskellen mellem de tørheds- 

 taalende Algers og andre Planters Protoplasma saaledes (1913, II, Pag. 172): „Hos .... 

 maskrosstängeln (Taraxacum) sago vi exempel på en protoplasma, som efter stark 

 vattenförlust var ömtalig for en hastig atertagende af den ursprungliga volymcn, 

 under det att luftalger och organismer öfverhufvud, som kunna tåla en fuUständig 

 inlorkning, förhälla sig omvandt". 



Men nogen egentlig Forklaring paa, hvad denne Forskel skyldes, kan heller 

 ikke Hedlund give. 



