280 12 



Heiberg omlaler vel paa Pag. 22, at der „paa fugtig Jord, paa Siderne og 

 Overfladen af fugtige Urtepotter o. 1. Steder lindes en Mængde mindre Diatomé- 

 arter", men han har ikke særlig undersøgt dem, og den eneste Art, som han om- 

 taler at have fundet paa „fugtig Jord mellem Mosser" er Nitzschia {Hanlzschia) 

 amphioxys. 



Om ØSTRUP's Arbejde gælder noget lignende. Han har heller ikke bestræbt 

 sig synderlig for at faa de jordboende Diatoméer med; men lejlighedsvis omtaler 

 han dog, at enkelte Arter forekommer aërofill. Saaledes har han paa Urtepotter i 

 sit Hjem fundet liere Arter, f. Eks. Navicula nnitica var. Cohnii og Navicula criiplo- 

 cephala var. veneta, og ved en Del Arter faar man at vide, at de forekommer i 

 „Overtræk" paa Strandeng, Sand eller lignende. Men om disse altid med Rette vil 

 kunne henføres til de aërofile Diatoméer, er vanskeligt at afgøre. Ved Slutningen 

 af dette Arbejde giver jeg en Liste over de Diatoméarter, der af Østrup er fundet 

 levende paa formentlig aërofil Vis. 



De Oplysninger, man fra de nævnte Arbejder kan hente om acrofile Diatoméer, 

 er da ikke mange. Dersom man skal tænke paa at anvende Diatoméerne i den 

 økologiske Forskning, vil det være nødvendigt først at undersøge Arternes Fore- 

 komst paa de forskelligartede Lokaliteter. 



Dette Arbejde skulde være et første Forsøg paa at udskille en biologisk Gruppe 

 af Diatoméer fra de øvrige og dels fastsætte, hvilke Arter der bor regnes til den 

 nævnte Gruppe, dels forsøge atter at inddele Arterne i mindre Grupper efter deres 

 Forekomst i Naturen. 



Min Undersøgelse er altsaa ikke nogen økologisk Undersøgelse, men el For- 

 arbejde til en saadan. 



2. Methoder. 



Materialet til nærværende Undersøgelse har jeg for en stor Del skaffet mig 

 ved simpel Indsamling af smaa Prøver af Jord af forskellig Beskaffenhed. Oftest 

 har jeg valgt at tage saadanne Jordparlier, der var bevoksede med lidt Mosproto- 

 nema eller Traadalger, da Erfaringen snart viste, at det kun var her, man kunde 

 træffe nogenlunde store Mængder af Diatoméer. At imidlertid Diatoméerne praktisk 

 talt er til Stede paa al, ogsaa tilsyneladende helt nøgen Jord, har jeg søgt at vise 

 ved de senere nævnte sterilt hjembragte Jordprøver. 



Undersøgelsen af de indsamlede Jordprøver gik da for sig i 2 Tempi: 



1) En simpel Undersøgelse af, om der fandtes levende Diatoméer i Prøven 

 eller ej. 



2) Fremstilling af et Styraxpræparat, som kunde anvendes til Diatoméernes 

 Bestemmelse. 



Saadanne Præparater fremstilledes simpelthen ved at udrøre lidt af Jordens 

 Overfladelag i en Draabe Vand paa et 12 mm Dækglas, lade det indtørre, gløde det 

 paa et Stykke Platinblik og lilsidst lægge det paa et Objektglas med Styrax. Nogen 

 absolut Sikkerhed for, at man i disse Præparater ikke skulde finde Skaller af andre 



