33 301 



I. Sur Jord. Her l'anilles følgeiuJe Arter: 



iMcsotd'iiiniii iHoldsveiis de Bary. Cocconiyxa disiiar Schmidle. 

 (Uilindrocfislis Rrehissonii Menegli. var. — Ndgeliana (Artari) Wille. 



minor West & G. S. West. Hormidinm ßaccidiim Kütz. 

 Ziigogoniuin ericctoriuu Kûtz. nmcosiiin .1. B. P. 



II. Paa neutral eller alkalisk Jord fandtes: 

 Conferoa bomhijcina Ag. Stichocücciis bacillaris Näg. 

 Mesolæniain macrococcum (Kiilz.) Roy & Hormidiuni flacddum Kütz. 



Bisseti var. miVrocoa-m» (Kütz.) — imicosiun J. B. P. 



West & G. S. West. Prasiola crispa (Liglitl.) Men. 

 — chlamydosporum De Bary. — miiralis (Kütz.) Wille. 



Ciilindrocijstis lirebissonii Menegh. og var. Vaiiclieria hamata (Vauch.) De Candolle. 



minor West & G. S. West. — terrestris Lyngbye. 



Dactylococcus bicaiidalus A. Br. — repens Hassall. 



Karakteristiske for den sure Jordbund er navnlig Zijgogonium ericetorum, 

 Mesolænium violascens og Corcon(i/.ra-arterne. For den neutrale Jordbund der- 

 imod Mesotivnium macrococcum, Hormidium-iwieine og Fauf/ierzfj-arterne. Prasiola- 

 arterne lindes især nær Menneskeboliger, vistnok i Reglen paa særlig kvælslof- 

 holdig Bund. 



Angaaende Jordalgernes Forekomst kan jeg endnu bemærke følgende: 



Jordalgerne trives i Reglen kun godt, hvor der ikke er anden Plantevækst at 

 kæmpe med om Luft og Lys. I de allerfleste Tilfælde vil Algerne bukke under i 

 en saadan Kamp. Derimod hører de til de sikre Gæster paa al „ny Jord", alle 

 Steder, hvor Jorden er bleven blottet, saa at en Vegetation først skal til al gro frem 

 forfra. Her er Algerne gerne først paa Pladsen, og indtil de andre Planler faar 

 Tid til at indtinde sig, har de gode Dage. Højst sandsynlig spiller deres Nær- 

 værelse her ofte en ikke ubetydelig Rolle i Jordens Økonomi ; men herom ved vi 

 ganske vist kun meget lidt. Paa al dyrket Jord synes Algerne al trives fortræffeligt. 

 Men ganske særlig smukt finder man ofte Algebevoksningerne lidt ude ved Siden 

 paa Havegange og Veje. Her har Algerne helt Fred og er alligevel beskyttede 

 mod de højere Planlers Skygge. 



Alger, der vokser paa Kalk- og Gra n ilklin t er '), vil formentlig i Reg- 

 len have lignende Kaar med Hensyn lil Fugtighed i Substratet som Jordalgerne, 

 selvfølgelig untler Forudsætning af, at der ikke ligefrem er Kildevæld paa Stedet. 

 Jeg regner derfor disse Grupper af Alger til samme „Fugligheds"-klasse, som Jord- 

 algerne. Af Klinter har vi her i Landet væsentlig to Slags, dannet af faste Bjærg- 

 arter, nemlig de allerede nævnte: 1) Granitklinter, 2) Kalkklinter. En tredje Art 

 er ganske vist Molerklinterne ved Limfjorden paa Mors, Thy, Fur og Himmerland; 



') Ved en Klint forstaas her en Fjældvæg, der danner en brat Skrænt ned fra en niere eller 

 mindre flad, større Landstrækning. 



D. K. D. Vldcnsk. Selsk, Skr., 7. Række, naturvidcnsk. og matlicm. AWXII. 7. 41 



