35 303 



Kkskuision til Moons Kliiil 12. IS. Juni 1009 Forekomsten af Trenlepohlin niirea 

 paa Klinten. 



Jeg gaar da nu over til mine egne Iagttagelser. - Stevns Klint kan i algo- 

 logisk Henseende deles i Ire Ma'lter: 



I. Nederst har vi det skraanende Skrivekridt, op ad hvilket Bølgeslaget naar i 

 Østenstorm. Her lindes otte, navnlig hvor der er Væld, Algevegetationer; men 

 disse regner jeg ikke for aërofile, og de omtales derfor ikke nærmere. 

 II. Paa den øverste Del af Skrivekridtet, Cerithiumkalken og Undersiden af Lim- 

 stenen der, hvor den luder udover, trætles en ægte aerofil Vegetation, der dels 

 bestaar af en lille Mos, dels af Coccomyxa oliuacea, der her findes i et samlet 

 Bælte langs hele Klinten. 

 III. De lodrette Vægge af Limsten herover har jeg kun haft ringe Lejlighed til al 

 undersøge; men her synes mest at vokse ufuldkomment udviklede Likener. 



En ejendommelig Lokalitet paa Stevns Klint er den saakaldte „Klintekongens 

 Hule ' ved Højerup (se tab. IV., fig. 53). Paa Hulens Loft findes Coccomijxa olwacea 

 dannende tykke Skorper, og paa Gulvet inderst i Hulen træffes grønne Lag af 

 Pleurococciis calcariiis og Dictyococcus sp., som skildres under den første af disse 

 Alger nedenfor. 



Paa Møens Klint findes de fleste Steder kun en meget sparsom Algevegeta- 

 tion, og Grunden hertil er formodentlig at søge i den stærke Erosion af Kridtet. 

 Paa en lodret Kridlvæg ved Storeklinl fandt jeg dpg Coccoiniixa olwacea, og borende 

 i Kalksmuldet paa Kridthælderne har jeg set Blaagrønalger. Trentepohlia aiirea 

 forekommer navnlig, hvor der siver Vand ned over Kridtet til Stadighed, saa i 

 mange Tilfælde vil man ikke kunne regne, at den lever aërofilt. 



Straatnge huser ofte en meget frodig Algevegetalion. Det er vel ikke usand- 

 synligt, at Algerne faar nogen Næring fra det henraadneqde Straa. I floristisk Hen- 

 seende er Vegetationen for en stor Del sammensat af Arter, der plejer at ynde 

 temmelig megen Fugtighed, saaledes flere, der ellers kun trives paa Jord; og de 

 ellers ikke særlig fugtighedselskende Arter trives her med en Frodighed, der tyder 

 paa, at de har rigeligt baade af Vand, og Næring. I Virkeligheden finder man 

 ogsaa, at Straaet temmelig længe holder sig fugtigt efter Regnvejr, navnlig nede ved 

 Tagskægget. Jeg mener derfor, at Straatage, hvad Fugtighedsforholdene angaar, 

 bor sideordnes med Jorden og Klinterne. 



Følgende Arter optræder paa Straatage: 



Cystoroccus hnmicola. Pleurococciis Nâgelii. 



Dactylococciis bicaudatiis. — uulgaris. 



Honnidium flaccidum. Prasiola crispa. 



Mesotænium chlamydosporiim. — nniralis. 



— macrococciini yav.micrococcum. Stichococciis bacillaris. 



Pleurococciis lobatiis. Trochiscia hirta. 



Endvidere findes Cyanophyceie og Diatomecv. 



41* 



