37 306 



De Substrater, der tænkes paa her, er Plankeværker, S(ol])er, Træstubbe og 

 lignende. Ogsaa Alger fra raadnendc Polypori behandler jeg sammen hermed, idet 

 jeg her gerne finder lignende Algesamfund. 



Som særlig karakteristiske for de fugtige Partier af Substraterne nævner jeg: 

 Coccomyxa dispar. Hormidiiiin flaccidum. 



— Någeliana. Prasiola crispa. 



Dactylococcus bicaiidalus. — furfiiracea. 



Stichococcus mirabilis. Treniepolilia aurea. 



Blandet mellem disse vokser ogsaa ofte Medlemmerne af det mere tørheds- 

 taalende Samfund. Disse er: 



Pleurococcus vulgaris. Chlorella elUpsoidea. 



— Nägelii. Stichococcus bacillaris. 



— lobatus. Trentepohlia odorala, i>ar. umbrina. 

 Trochiscia hirta. — lageniferw? 



Algevegelalionen paa Træer er særlig interessant, fordi der her kan adskilles 

 flere mindre Afdelinger af Samfundet. Jeg behandler disse samlede for at lette 

 Oversigten. 



Jeg kan skelne mellem 3 Fugtigheds- (og Højde)klasser nemlig: 



1. fra Jordoverfladen til ca. '3 m. Højde. 



2. Stammen fra ','3 m. Højde og opad. 



3. De yngste Kviste, samt Blade. 



Disse 3 Klasser svarer til mine tidligere omtalte tre Fugtighedsklasser Nr. 2, 

 3 og 4 (se pag. 300). 



Inden jeg gaar over til at tale om disse enkelte Afdelinger for sig, er det nød- 

 vendigt at forudskikke nogle Bemærkninger om Algers Forekomst paa Træer i Al- 

 mindelighed. 



Paa de yngre Aarskud af Grenene træffes i Reglen en sparsom Algevegetation. 

 Oftest fortrænges denne imidlertid snart af Lichener, og disse dækker da de større 

 Grene og Stammen med et saa tæt Dække, at Alger ikke kan trives mellem dem. 

 Undertiden kommer der imidlertid ingen Lichenvegetation frem, og saa udvikler 

 Algerne sig gerne livligt. 



Det viser sig, at Algerne ofte sejrer: 



1. Inde i tæt Skov, hvor det formodentlig er Lysmangelen, der hæmmer 

 Lichenerne og 



2. nær Menneskeboliger, især inde i Landsbyer og mindre Købstæder. 

 Hvad det her er, der hæmmer Lichenernes og fremmer Algernes Vækst, er ikke saa 

 let at blive klar over. Angaaende Undertrykkelsen af Lichenvegetationen inde i 

 Byer har Sernander nylig skrevet (1912). Han mener, at det væsentligst er den 

 stærke Imprægnation med kvælstofholdigt Støv, der dræber Lichenerne, medens 

 „giftige Luftarter" efter ham kun har minimal Betydning. Dette passer godt med, 

 at de Alger, der navnlig udvikler sig her, vistnok særlig ynder rigelig Tilstede- 

 værelse af kvælstofholdige Stoffer; men jeg mener dog, at selve Luftens Indhold 



