39 307 



Algevegetalionen pan Træernes Stammer og paa de slørre Grene er kun 

 nogenlunde kraftig udviklet, naar Lichenerne ikke kan trives, og da navnlig i de 

 to ovenfor nævnte Tilfælde. Der er en ret udpræget Forskel mellem Algevegeta- 

 lionerne under disse forskellige Forhold. For jeg gaar nærmere ind j)aa Beskri- 

 velsen af disse Samfund, maa jeg omtale et ejendommeligt og meget udbredt 

 Fænomen, der trælles saavel paa Træstammer i Byen, som i Skoven. Navnlig paa 

 Træer, der har en nogenlunde tydelig Ha^ldning i en eller anden Retning (oftest 

 østlig), og som iovrigt er helt grønne af Alger, ser man meget ofte paa Stammens 

 nedadvendende Side en mørk, i fugtigt Vejr næsten sort, skarpt begrænset Stribe. 

 I Regnvejr ser man, at det er ad denne Stribe, at Vandel løber ned over Slammen, 

 medens der paa den øvrige Del af denne saa godt som intet Vand flyder nedad. 

 Jeg har undersøgt disse sorte Striber, og finder, al her næsten ingen Algevegefalion 

 er til Stede. I eet Tilfælde fandt jeg derimod en Mængde Mineralkorn, som aaben- 

 bart er Støv, der skylles ned fra Stammen af Regnvandet. Del er aabenbarl, at 

 Algerne ikke kan klare sig der, hvor Vandet flyder nedad; men om del er selve 

 Vandet, der skader dem eller niaaske ligefrem river dem med sig, eller det er de 

 Sloffer, som Vandet fører med sig, der særlig er virksomme, er del mig ikke muligt 

 al afgøre. Saadanne sorte Striber paa Træerne har jeg iagttaget smukt i Charlotten- 

 lund Skov, i Frederiksberg Have, saml i Sorgenfri Slotspark i Lyngby. 



Jeg skal indskrænke mig til al nævne eet Exempel herpaa, som jeg nøjere 

 undersøgte, nemlig en Fagus i Charlottenlund Skov. 



Træet hældede noget mod Øst og paa den nedadvendende Side saas en ca. 

 5 cm. bred, skarpt begrænset sort Linie. Smaa Barkstykker heraf viste i tor Tiisland 

 en svagt morkgron Tone og ved mikroskopisk Undersøgelse fandtes: 



Stichococcus bacillaris. 



Chlorella ellipsoïdecr.' 



Cyslococcux hiimicola. 



Plèurococcus lobatus. 

 men alle sparsomt, medens største Delen af det, der skrabedes af Barkstykkerne 

 var smaa Mineralkorn og organisk Delritus (rimeligvis Korkparlikler). 



Paa den nordlige og sydlige Side af Stammen var den da^kket af graaligt grønne, 

 millimelerlykke Skorper, der væsentligst bestod af: 



Plèurococcus lobatus. 



Cystococcus humicola. 



Slichococcas bacillaris. 



Cystococcus og Plèurococcus var ofte omklamret af Svampe- eller Likenhyfer, 

 uden at man dog kunde sige, al el Likenthallus var til Stede. 



Paa den opadvendende, vestlige Side af Stammen fandtes veludviklede smaa 

 Thalli af: 



Parmelia olivacea. 



Evernia Pruuastri, samt af Mosser: 



Hypnum cupressi forme. 



