61 329 



Cellerne ca. 6 — 21 r? i Diameter, frie eller samlede i større eller mindre, uregel- 

 mæssige Klumper, altid kuglerunde, med tynd, fast Cellulosevæg, en midtstillet, 

 rundagtig, massiv Kromatofor med et stort Pyrenoid. Kromatoforen paa Overfladen 

 uregelmæssig vortet og takket. Cellekærnen ligger i et lille Udsnit af Kromatoforen. 

 Uden om denne er et kornet Plasmalag. Assimilationsprodukt Stivelse. Olie kan 

 under visse Omstændigheder optræde i Cellerne. Formering dels ved succedan 

 Deling af en Celles Indhold i 4 — 8—16 — flere Celler, dels ved Dannelse af en Mængde 

 Zoosporer, uden Øjeplet. Zoosporerne er meget livlige og søger at trænge ind i 

 allehaande Spalter og Kroge, hvor de kommer til Ro. 



De første Dyrkningsforsøg med Cyslococcus huiuicola blev foretaget af Famintzin 

 og Bahanetzsky (1867) med Anvendelse af temmelig primitive Methoder. De isolerede 

 Algen fra Xanthoria parietina ved at macerere den i strømmende Vand i længere 

 Tid eller ved at dyrke Snit af den paa fugtig Bark. Derved lykkedes det dem at 

 blive klare over Algens morfologiske Forhold, og de omtaler smukt dens to For- 

 meringsmaader: 1) Zoosporedannelse og 2) Deling i Døtreceller. 



Et stort Fremskridt i Dyrkningsmetodikken har Beyerinck (1890, pag. 765) 

 gjort. Han dj'rker Gonidiealgen i a. R. paa Gelatine og konstaterer bl. a. visse Be- 

 tingelser for Zoosporedannelsen. Endvidere mener han at kunne paavise, at Cyslo- 

 coccus kræver Pepton og Sukker for at vokse godt, medens Nitrater og Ammonium- 

 salte kun er et daarligt Næringsstof for den. 



Artari (1902) fortsætter Beyerinck's Forsøg og finder, at den fritlevende Alge 

 forholder sig anderledes i ernæringsfysiologisk Henseende end Lichenalgen, idet 

 denne ved at leve i Lichenen skulde have vænnet sig til at ernære sig af Pepton, 

 medens de fritlevende Alger ogsaa kunde udnytte andre Kvælstofforbindelser. Denne 

 Opfattelse kritiseres nu indgaaende af Tréisoux (1912), der tvertimod mener, at den 

 fritlevende Alge og Gonidiealgen forholder sig ganske ens overfor de kvælstoflioldige 

 Næringsstoffer, saa at der ikke existerer to ernæringsfysiologisk forskellige Racer af 

 Cijstococciis humicola. 



Der foreligger endvidere Dyrkningsforsøg af Charpentier (1903 I og II) og 

 KossowiTSCH (1894); men for Kossowitsch's Vedkommende kan vistnok med Be- 

 stemthed siges, at det ikke har været vor Cijstococcus, han har dyrket, og hvad an- 

 gaar Charpentier, er det vel ogsaa tvivlsomt, om del er denne Alge, han har kulti- 

 veret. Han skriver (1903 II, pag. 376), at han har taget Udgangsmaterialet til 

 Kulturerne fra Jord. Dette tyder ikke paa, at det har været Lichenalgen, og hans 

 Beskrivelse af den dyrkede Form kan lige saa vel passe paa en Chlorella eller 

 Chlorococcum som paa Cyslococcus. løvrigt viser Charpentier's nøjagtige Under- 

 søgelser : 



1. (1903 I) at hans Cyslococcus ikke formaar at assimilere Luftens frie Kvælstof. 



2. (1903 II) at den foruden ved Kulsyreassimilation kan skaffe sig Kulstotfor- 

 bindelser ved Optagelse af forskellige Sukkerarter, at den kan danne Klorofyl 

 i Mørke, og at den meget let oplager Kvælstof som Nitrat og i visse Tilfælde 

 som Ammoniak. 



