338 70 



Ar rent praktiske Grunde opretholder jeg her Slægten Hormidiuin, at' hvilken 

 jeg skal omtale de kendte Arter H. flaccidum Kûtz. og H. crenulahtm Kûtz. samt en 

 ny, som jeg vil kalde H. nmcosnm n. sp., der formentlig hidtil er hieven henregnet 

 til H. flaccidum. 



Hormidium flaccidum Kûtz. 



Ul. flaccida Kiitz. 1849, pag. 349. Gay 1891, pag. 59. Stichococcus fl. Hazen 1902, pag. 164. 



Til Hormidium flaccidum henregnes traadformede Grønalger, som vokser paa 

 Jord eller andet Substrat, hvor deres Traade almindeligst danner tæt vævede Over- 

 træk. Cellerne har tynde Vægge, er i Almindelighed svagt opsvulmede, 5 — 12 n 

 (efter Gay 6 — 14^) tykke, '< — 2 Gange saa lange. Kromatoforen pladeformet, væg- 

 stillet, med et stort Pyrenoid. 



Formering dels ved Zoosporer med Øjeplet, hvoraf dannes een i hver Celle, 

 dels ved at Traadene adskilles i de enkelte Celler. 



Da man, som tidligere omtalt, ikke kan anvende Traadenes Dissociationsgrad 

 som systematisk Kendetegn, har det ikke været mig muligt at holde Gay's Sticho- 

 coccus dissectus ude fra H. flaccidum. Den eneste reelle Forskel, der kan paapeges 

 mellem de 2 Arter, er deres forskellige Maade at opføre sig paa, naar de kultiveres 

 i Vand (Gay 1891, pag. 62—63). 



Ved en Undersøgelse som denne, kan en saadan Artskarakter slet ikke, eller 

 i hvert Fald kun i enkelte Tilfælde, konstateres, og jeg er da her nødt til at slaa de 

 to nævnte Arter sammen til een: Hormidium flaccidum. 



Umuligt kan det heller ikke siges at være, at den nævnte I'orskel mellem Gay's 

 lo Arter ved en nøjere Undersøgelse kan vise sig at bero paa en Tiltældighed, idet 

 Gay's Undersøgelser paa dette Omraade er gjort paa en temmelig grov Maade, uden 

 at særlige Forholdsregler er trufne til at holde fremmed hidflydelse borte. 



Klebs har (1896, pag. 326) omtalt to Arter af Slægten Hormidium, væsentlig 

 adskilte ved den forskellige Maade, livorpaa de forholder sig ved Dyrkning i Nærings- 

 vædske. H. nitens danner en silkeglinsende, sammenhængende Hinde paa Overfladen 

 af Vædsken, medens H. flaccidum danner vatagtige Masser paa Bunden af Kultur- 

 glassene. Endvidere danner H. flaccidum let Sværmesporer, H. niiens kun sjældent. 



Imidlertid har senere Gerneck (1907, pag. 256) dyrket H. nitens ihan kalder 

 den Stichococcus subtilis), og han finder, at efter længere Tids Kultur i Nærings- 

 vædske mister den Evnen til at danne den karakteristiske Hinde paa Vædskeover- 

 fladen, men forholder sig som en H. flaccidum. Først ved at dyrkes paa Sand eller 

 Jord genvinder den Evnen til Hindedannelse. Dette synes i høj Grad at sva'kke 

 Betydningen af dette Forhold som systematisk Kendetegn. Thi hvem borger for, 

 at Klebs ikke har dyrket to forskellige Former af samme Art, hvoraf den ene til- 

 fældigvis har vokset under saadanne Betingelser, inden han fik den i Kultur, at den 

 har mistet Evnen til Hindedannelse, medens den anden har vokset under saadanne 

 Forhold, at den har bevaret denne Evne. Muligvis vilde fortsatte Dyrkningsforsøg 

 paa forskelligt Medium have vist, at hans H. flaccidum kunde danne Hinde og H. 

 nitens undlade det. 



