15 



tjenst. Jag är ock alldeles skilj d från åstundan efter belö- 

 ningar på ett eller annat sätt, räknande det allenast för min 

 enda satisfaktion, att vara satt i tillfälle att kunna gagna i 

 mitt ämne, hvarföre jag ock vore kapabel att undergå de 

 aldrasvåraste öden; ty mitt lif och min timliga välfärd har 

 jag lärt att räkna för ett intet. Att hela denna saken skall 

 kunna verkställas i Stockholm i den aldrastörsta hemlighet, 

 utan någon annans, än de nämnda personers, aldraringaste 

 vetskap, härtill känner jag goda utvägar och mig skall icke 

 brista oförtrutenhet. Skulle åter E. K. M. allernådigst icke 

 approbera denna plan, nemligen att verkställa detta arbetet 

 i Sverige, som omöjligen kan annorlunda ske än i största 

 hemlighet, så kunde det ock verkställas här i London till 

 E. K. M:s fördel, som vore i några afseenden lättare än i 

 förra händelsen; härtill fordras intet annat än att E. K. M. 

 vill allernådigst hafva förtroende till d:r Gumpertz och mig, 

 hvilken förre bäst kan uppge plan häraf. Men om E. K. M. 

 skulle finna alltsammans ej förtjena annat, än ridicule och 

 ej den minsta hasard af kostnad eller möda, så bönfaller 

 jag allerunderdånigst hos E. K. M., att icke då denna min 

 uppriktighet och välmening måtte exilera mig från mitt fä- 

 dernesland eller med en gång göra till intet den goda tanke 

 om förtjenst och skicklighet, jag varit så lycklig att förvärfva 

 mig uti E. K. M:s tjenst, hos mina förmän." 



Detta bref framlemnade Gumpertz till Konungen, hvil- 

 ken antog det gjorda anbudet, gaf A. N. 100 Pund och lof- 

 vade till en början med 1000 Pund understödja företaget. 

 Affären skall i början ha bedrifvits genom Baron Liljen- 

 crantz, som dock snart för N. förklarade, att han ansåg hela 

 företaget för „ bedrägeri" och att han hoppades, det konun- 

 gen „ skulle genom denna affär lära sig att se sig bättre före 

 med des filoux.'' Derefter lär baron Munck, som 1781 blef 



