20 



ben att recommendera det öfver allt hos consistorieme i ri- 

 ket; men nu se presterne sitt misstag och äro befängda." 



Den 9 Sept. 1784 skrifver brödren Otto Henrik: „ Vin- 

 den ligger i seglen för bror August. Jag väntar med otå- 

 lighet att få höra slutet derpå och önskar, hvad jag ej hun- 

 nit, tala i den saken. Jag är rätt glad åt den goda tanka 

 de betydligaste hafva om honom. Riks-R. Bjelke sade mig, 

 att han gör sig en heder och skyldighet af at göra en så 

 nyttig och lysande present åt sitt rike." 



Sjelf skrifver A. N. den 19 Dec. 1783: „Mina affärer 

 äro sådane, att de aldrig förr haft förträffligare apparencer för 

 sig. Det står i Herrans barmhertiga direction, hvad utgång 

 mina saker taga; mig tillhör ej annat än arbeta och äflas; 

 sker det efter providencens styrelser, tviflar jag ej om den 



lyckeligaste utgång. Jag har satt så många jern i elden 



och som fordra sin idkeliga skötsel. Här är intet annat än 

 med en oändlig tenacitet hålla i med sina propoer. Springa, 

 äflas, prata och röra upp hela verlden. Skulle sakerna mel- 

 lanåt någon stund få kallna, beliöfs mer än en fördubblad 

 styrka att åter värma upp dem och ofta är försummelsen 

 oreparerlig. Jag har ej mindre än 6 a 7 saker i verket och 

 den förnämsta af dem är indelt lön för mig i Finland. " Men 

 om äfven alkemin eller till hvad grad den ingick bland 

 dessa många bestyr, framgår ej nog tydligt ur de bref, 

 hvarur utdrag i det föregående meddelats. Den hemlighets- 

 fullhet, hvarmed den saken skulle bedrifvas, är väl orsaken 

 härtill. Emellertid vet Sturzen-Becker berätta följande: „Ef- 

 ter det d:r Gunipertz Levison med egna ögon hade försäkrat 

 sig om sin vän Kordenskjölds eländiga författning och om 

 huru litet man hittills hållit de lysande löften, som nyss blif- 

 vit gifna dem begge, inlemnade han en „ allvarsam mémoire" 

 härom till konungen. Halldin skrifver enkom till Scheflfer 



I 



